ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3834/26 Справа № 199/17482/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 05 січня 2026 року про передачу справи за підсудністю, у складі судді Якименко Л.Г., у справі №199/17482/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, –

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 05 січня 2026 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передано за підсудністю до Берестинського районного суду Харківської області, на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що даний позов не підсудний Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпра, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача, в силу ст. 27 ЦПК України, не знаходиться в межах адміністративно-територіального устрою Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра, а відноситься до меж адміністративної території Берестинського району міста Харкова, що є підставою для передачі за підсудністю до Берестинського районного суду Харківської області. 
Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано той факт, що позивач має право, в силу альтернативної підсудності розгляду в цій категорії справ, встановленої ч.2 ст. 28 ЦПК України, подати позов за своїм місцем проживання, що відноситься до територіальних меж Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра, тоді як відповідач проживає за кордоном. Також скаржник вважає, що його позовна заява не відноситься до виключної підсудності, передбаченої ст. 30 ЦПК України.
Згідно із частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідач, не скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подавав, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзивів на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено, що, згідно із відповіддю від 31 грудня 2025 року № 2199214 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманою на запит суду, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до юрисдикції Берестинського районного суду Харківської області. 
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що предметом спору є розірвання шлюбу, а у позові позивачем вказано, що місце реєстрації та фактичного проживання відповідача йому не відомо.
Згідно ч.9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). 
Згідно ч.9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. 
За загальним правилом визначення підсудності, встановленому ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 
Ухвалюючи про передачу справи за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідача за загальним правилом ст. 27 ЦПК України, суд першої інстанції вірно визначив предмет спору та вірно вказав, що даний позов належить розглядати саме Берестинським районним судом Харківської області за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, з чим погоджується і колегія суддів.
У відповідності до ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. 
Посилання скаржника на зазначену процесуальну норму ЦПК України колегія суддів відкидає, адже останній не надав будь-яких доказів, що на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або те, що він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Також скаржник не наводив обґрунтованих мотивів про домовленість з відповідачем про розгляд справи судом за його фактичним місцем проживання, враховуючи його зареєстроване місце проживання також у Харківській області. 
Посилання скаржника на положення ст. 30 ЦПК України також колегія суддів відхиляє, адже цією процесуальною нормою підсудність розгляду справи в цій категорії не регулюється.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив предмет спору, застосував загальні правила визначення підсудності, передбачені ч.1 ст. 27, ч.9 ст. 28 ЦПК України, що скаржником не спростовано.
Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки встановленого судом першої інстанції критерію визначення підсудності розгляду цього спору, чому дана належна правова оцінка, і незгоди з висновками суду першої інстанції, тому підстави для застосування колегією суддів положень ст. 379 ЦПК України відсутні.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без порушень норм процесуального права, тому вона підлягає залишенню без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 05 січня 2026 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Повний текст постанови складено “20” травня 2026 року.

Головуючий:         В.С. Городнича

Судді:          М.Ю. Петешенкова

М.О. Макаров