Справа № 706/1816/25 
2/706/233/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі: 
головуючої судді Школьної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П., 
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника – Кузьменка Максима Віталійовича звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.08.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 19.08.2024-100000227, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 6 000 грн строком на 98 днів.
ТОВ «Споживчий центр» стверджує, що свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленій сумі. ОСОБА_1 , у свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на дату подання позову у неї наявна заборгованість перед товариством у сумі 17 838 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000 грн, 7 983 грн заборгованості за процентам, 900 грн - за комісією, пов`язаною із наданням кредиту, та 3 000 грн – по неустойці. Вищевказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн позивач просить стягнути із відповідача.
Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 15.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду.
У судове засідання представник позивача не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 20.03.2026 позовні вимоги не визнала та пояснила, що договір із позивачем не укладала, грошові кошти за ним відповідач не отримувала, а вказана в договорі банківська картка їй не належить. З огляду на ці обставини, ОСОБА_1 клопотала перед судом про витребування інформації щодо того, чи емітувалась банком дана картка на її ім`я та чи були зараховані на неї грошові кошти згідно кредитного договору.
Постановленою 20.03.2026 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази, що містять банківську таємницю, а саме: щодо емітування на ім`я відповідача вказаної в договорі банківської картки та зарахування на неї кредитних коштів.
19.05.2026 ухвалення та проголошення судового рішення у даній справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України відкладено судом до 14 год 30 хв 29.05.2026.
Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із такого.
Судом встановлено, що відповідно до копії Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 19.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» ініціювало перед відповідачем укладення кредитного договору, який складається із Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), що розміщена на сайті кредитодавця, Заявки сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформованої на сайті кредитодавця, та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
Позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс – повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті (п. 2.3.2 Пропозиції).
Позичальник в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця обирає умови, на яких бажає укласти електронний кредитний договір. У випадку погодження кредитодавцем обраних позичальником умов кредитодавець в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця направляє позичальнику пропозицію про укладення договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання позичальником (пункти 2.3.3., 2.3.4. Пропозиції).
Пункт 4.1 Пропозиції обумовлює, що кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності шляхом перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-4-ХХ-ХХХХ-6711.
Кожна сторінка паперової копії Пропозиції містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором Е615.
Відповідно до п. 9.1. Пропозиції у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Пропозиція підписана КЕП ТОВ «Споживчий центр», а зі сторони позичальника – електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідач ознайомлена і прийняла умови кредитного договору та підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №19.08.2024-100000227 (кредитної лінії) від 19.08.2024, з яким попередньо уважно ознайомилася, шляхом підписання електронним підписом Е615.
Згідно з паперовою копією Заявки кредитного договору № 19.08.2024-100000227 (кредитної лінії) кредитодавець, відповідно до умов договору № 19.08.2024- 100000227 (кредитної лінії) від 19.08.2024, надає позичальнику кредит у розмірі 6 000 грн строком на 98 днів з дати його надання. Датою надання/видачі кредиту є 19.08.2024, а датою його повернення (виплати) – 24.11.2024.
Умовами Заявки передбачена сплата процентів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 1,13% (денна процентна ставка) = (6671,79 / 6000)/98 ? 100%.
Комісія пов`язана із наданням кредиту, відповідно до п. 8 Заявки, становить 15% від суми кредиту або 900 грн, яка нараховується кредитором та обліковується у день видачі кредиту.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 25688,21 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 12671,79 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом – 6671,79 грн.
Неустойка визначена договором на рівні 60 грн та нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку) (пункти 13-14 Заявки).
Кожна сторінка Заявки кредитного договору № 19.08.2024-100000227 (кредитної лінії) підписана електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором Е615.
Паперова копія електронної відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 19.08.2024-100000227 (кредитної лінії) від 19.08.2024, окрім наведених у Заявці та Пропозиції умов, містить відомості про позичальника, реквізити його електронного платіжного засобу 4149-49ХХ-ХХХХ-6711, а також відомості про підписання електронного документа.
Відповідно до виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» довідки № 1-2511 від 25.11.2025, ТОВ «Споживчий центр» 19.08.2024 о 08:05:11 перерахувало кошти в сумі 6 000 грн на картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 484740633, призначення платежу: видача за договором кредиту №19.08.2024-100000227.
Згідно довідки – розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №19.08.2024-100000227 від 19.08.2024, заборгованість ОСОБА_1 становить 17 838 грн, яка складається із 6 000 грн основного боргу, 7 938 грн - процентів, 900 грн - комісії за надання кредиту та 3 000 грн - неустойки. Проценти по кредиту нараховані за період із 19.08.2024 по 24.11.2024.
Юридичний факт належності відповідачу банківської картки № НОМЕР_1 , а також отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 6 000 грн шляхом їх перерахування на вищевказану банківську картку судом встановлено на підставі інформації АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260401/58999-БТ від 06.04.2026 та виписки про рух коштів, що направлені до суду на виконання ухвали про витребування доказів від 20.03.2026.
Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та отримання за ним 6000 грн кредитних коштів, відповідач суду не надала. 
Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями частин 1 – 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, за якими ТОВ «Споживчий центр» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6 000 грн. Належність вказаної у договорі банківської картки відповідачу та факт зарахування кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджено витребуваною за клопотанням відповідача у АТ КБ «ПриватБанк» інформацією та випискою про рух коштів по рахунку, а тому доводи відповідача про неукладення із товариством кредитного договору та неотримання за ним коштів суд оцінює критично, позаяк на спростування зазначених обставин відповідач будь - яких доказів не надала. 
Доказів повернення ОСОБА_1 позики в сумі 6 000 гривень матеріали справи не містять, а тому суд вважає дану позовну вимогу обґрунтованою та задовольняє.
Перевіряючи розрахунок заборгованості за процентами, суд враховує таке.
22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ(набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»(пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) доповнений пунктом 17.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, а з 20.08.2024 - не більше 1%.
Оскільки, кредитний договір № 19.08.2024-100000227, укладений 19.08.2024, а відсотки за користування кредитом нараховані до 24.11.2024 за процентною ставкою 1,35% за день, тобто за 98 днів, то розмір процентної ставки з 20.08.2024 підлягає обрахуванню з розрахунку 1 %.
Тоді загальний розмір процентів за користування кредитними коштами у сумі 6 000 грн протягом 98 днів становить: 
1)1 день ? 81 (6000 грн *1,35%) грн = 81 грн; 
2)97 днів ? 60 грн (6000 грн * 1%) = 5 820 грн. 
Отже, суд приходить до висновку про існування у відповідача обов`язку сплатити проценти за користування кредитними коштами у загальній сумі 5 901 грн (81 грн + 5 820 грн).
Щодо нарахованої відповідачу комісії за надання кредиту, суд зазначає таке. 
Згідно з п. 8 Заявки та п. 8 Відповіді про прийняття пропозиції (акцепту), комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 15% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. Така комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором і обліковується в день видачі кредиту.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Однак, аналіз змісту укладеного між сторонами договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які товариством встановлена одноразова комісія, а тому ТОВ «Споживчий центр» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи вищевикладене, вимоги про стягнення комісії задоволенню не підлягають.
Вказані висновки здійснені судом на підставі правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22.
При вирішенні юридичного спору про стягнення із відповідача неустойки в сумі 3000 грн, суд виходить із такого.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим же пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні запроваджений правовий режим воєнного стану, який неодноразово продовжено та він триває до даного часу.
Оскільки неустойка нарахована відповідачу у період дії воєнного стану, у її стягненні з урахуванням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, слід відмовити.
При цьому, суд відхиляє доводи позивача щодо правомірності нарахування неустойки, зважаючи на положення пункту 6.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», яким кредитору дозволено здійснювати нарахування неустойки за прострочення виконання зобов`язання за договорами, укладеними після 24.01.2024.
За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.
З системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносин щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Відтак правові підстави для стягнення із відповідача нарахованої в період воєнного стану неустойки відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що судом задоволено позовні вимоги частково на суму 11 901 грн із загальних 17 838 грн, частка задоволених позовних вимог 66,71%.
Тоді з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1 615,98 грн (2 422,40 грн * 66,71 %).
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №19.08.2024-100000227 від 19.08.2024 у розмірі 11 901 (одинадцять тисяч дев`ятсот одна) гривня.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1 615 (одна тисяча шістсот п`ятнадцять) гривень 98 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено та проголошено 29 травня 2026 року.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ – 37356833, місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя          Альона ШКОЛЬНА