Справа № 507/527/26
Провадження № 2/507/424/2026
Номер рядка звіту 18
РІШЕННЯ      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
"17" червня 2026 р.  селище Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді - Вужиловського О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Войковської І.П.,
представника позивача ОСОБА_1 , - адвоката Невмержицької І.М.,
представника відповідача Одеської обласної державної адміністрації - 
Мартинюк О.М.,
представника відповідача Любашівської селищної ради Подільського 
району Одеської області - Жосан І.В.,
представника Любашівської окружної прокуратури Одеської області 
Левенця А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Подільського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області, Одеської обласної державної адміністрації, Любашівської окружної прокуратури Одеської області, Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про визнання незаконним та скасування рішення Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області від 01 грудня 1992 року № 3 та визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею,
ВСТАНОВИВ :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся 17 березня 2026 року через свого представника адвоката Неврмержицькку І.М. до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області, Одеської обласної державної адміністрації, Любашівської окружної прокуратури Одеської області, Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про визнання незаконним та скасування рішення Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області від 01 грудня 1992 року № 3 та визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею. В обгрунтування своїх вимог, позивач вказує, що він є власником п`яти земельних ділянок кадастрові номери 5123383800:01:002:0504, 5123383800:01:002:0468, 5123383800:01:002:0469, 5123383800:01:002:0492, 5123383800:01:002:0494 на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування. Первісно вказані земельні ділянки були виділені громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі розпорядження Любашівської районної державної адміністрації Одеської області від 26.01.2009 року № 31/Ад-2009 в порядку безоплатної приватизації. 
Ще з радянських часів ці землі були колгоспними і вже дуже довгий час (кілька десятиліть) використовується для вирощування сільськогосподарських культур відповідно до цільового призначення цих земельних ділянок. 
В грудні 2025 року ОСОБА_1 було отримано копію позовної заяви та копію ухвали Любашівського районного суду Одеської області про відкриття провадження по справі № 507/2173/25, з яких ОСОБА_1 стало відомо, що Керівник Любашівської окружної прокуратури Одеської області звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації (Одеська обласна військова адміністрація) до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ШАГАНИ» про витребування з володіння відповідачів земельної ділянки за кадастровим №5123383800:01:002:0492. В обґрунтування вказаного позову прокурор зазначає, що спірна ділянка належить до земель лісового фонду і вибула з власності держави протиправно, а Одеська обласна державна адміністрація (Одеська обласна військова адміністрація) не вживає належних та ефективних заходів щодо захисту відповідних інтересів держави. В обґрунтування вимог позовної заяви в межах справи прокурор зазначає, що рішенням Троїцької сільської ради від 01.02.1992 десятої сесії І скликання за №140 закріплено в постійне користування Ширяївському держлісгоспу землі для ведення лісового господарства загальною площею 258,94 га. Прокурор вказує, що на підставі вказаного рішення Ширяївському держлісгоспу 19 січня 1996 видано акт на право постійного користування землею для ведення лісового господарства загальною площею 258,94 га в межах, згідно з планом землекористування.
За твердженням прокурора належна ОСОБА_1 на праві приватної власності земельна ділянка за кадастровим №5123383800:01:002:0492 накладається на землі лісогосподарського призначення 5, 6 кварталів Троїцького лісництва ДП «Ширяївський лісгосп» (правонаступник ДСГП «Ліси України»), що підтверджується матеріалами лісовпорядкування 2013 року, технічним звітом ФОП ОСОБА_7 зі складання картографічних матеріалів з відображення меж земель Троїцького лісництва (5 та 6 квартали), переданих Ширяївському лісгоспу 19.01.1996 на підставі державного акта на право постійного користування землею за № 140, виданого для ведення лісового господарства, загальною площею 258,94 га, у співвідношення із межами спірної земельної ділянки з кадастровим номером 512338800:01:002:0492, відповідно до даних Державного земельного кадастру.
Згідно рішення Троїцька сільська рада народних депутатів Любашівського району Одеської області вирішила передати Ширяївській лісомеліоративній станції лісні масиви по Троїцькій сільській раді народних депутатів загальною площею 295,3 га, в тому числі к-п «Світанок» - 67,1 га, колгосп ім. Шевченка - 103 га, колгосп «Маяк» - 125,2 га. Таким чином, Троїцька сільська рада передала Ширяївській лісомеліоративній станції землі колективної форми власності, без зміни цільового призначення, хоча вказані землі використовувались для сільськогосподарських потреб.
Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. 
Крім цього, відповідно до ст. 7 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року № 561-XII користування землею може бути постійним або тимчасовим. 
Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства; сільськогосподарським підприємствам і організаціям; громадським об`єднанням; релігійним організаціям; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу для потреб оборони; для ведення лісового господарства спеціалізованим підприємствам; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних і фізичних осіб, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам. 
Отже, Троїцька сільська рада не мала повноважень розпоряджатися землями колективної форми власності, які належали колективним господарствам «Світанок», ім. Шевченка, «Маяк». Таким правом розпорядження були наділені виключно загальні збори співвласників таких колективних господарств. Цільове призначення з земель сільськогосподарського призначення на землі для ведення лісового господарства в установленому законодавством порядку не змінювалось. Ради народних депутатів мали право надавати у постійне користування для ведення лісового господарства спеціалізованим підприємствам землі виключно державної форми власності. Разом з тим, в оскаржуваному рішенні взагалі не зазначено, на якому речовому праві (власність, постійне користування, тимчасове користування, інше) зазначені землі передавались Ширяївській лісомеліоративній станції.
У вказаному державному акті як підстава для видачі цього державного акту зазначено рішення Троїцької сільської ради від 01.02.1992 року десятої сесії І (першого), якого не існує, отже, державний акт очевидно видано безпідставно. 
Крім цього, згідно постанови Верховної Ради України «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» від 13 березня 1992 року № 2201-XII серед обов`язкових реквізитів державного акту про право постійного користування землею є його номер. Як вбачається із копії зазначеного державного акту номер на такому акті відсутній. 
В сукупності такі обставини як те, що в самому акті як підстава його видачі зазначено неіснуюче рішення органу місцевого самоврядування, відсутній такий обов`язковий реквізит державного акту як серію та номер, викликають у позивача сумнів в його достовірності як документу в цілому.
Наявність вище вказаного акту на право постійного користування земельною ділянкою у ДСГП «Ліси України» зачіпає його інтереси, так як вказана земельна ділянка накладається на земельні ділянки, що жє його приватною власністю, а тому просив: «Визнати незаконним та скасувати рішення 10 сесії Троїцької сільської ради двадцять першого скликання від 01 грудня 1992 року № 3 «Про передачу лісних масивів по Троїцькій сільській раді Ширяївській лісомеліоративній станції»; Визнати недійсним державний акт на право постійного користування землею серії ОД (без номеру), виданий Ширяївському держлісгоспу смт Ширяїве 19 січня 1996 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 140.
В судовому засіданні представник позивача надала аналогічні пояснення та позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Троїцька сільська рада при прийнятті рішення про пепредачу земель Ширяївському лісництву діяла в межах своїх повноважень. Державний акт на право постійного користування землями лісового фонду Ширяївському лісництву був виданий у відповідності з чиннми законодаством.
Представник Одеської обласної адміністрації надала відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог, а також в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач взагалі не заявив вимоги до Одеської обласної адміністрації. Крім того, позивач став власником земельних ділянок в 2015 році і рішення Троїцької сільської ради при прийнятті рішення про пепредачу земель Ширяївському лісництву та Державний акт на право постійного користування землями лісового фонду Ширяївському лісництву не поруує його прав.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не доведено, що земельні ділянки Троїцькою сільською радою були виділені із земель колективної власності колгоспів. Троїцька сільська рда виділяла Троїцькому лісництву землі лісового фонду, а не землі сільськогосподарського призначення. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 20 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні.
22 травня 2026 року підтовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 є власником п`яти земельних ділянок кадастрові номери 5123383800:01:002:0504, 5123383800:01:002:0468, 5123383800:01:002:0469, 5123383800:01:002:0492, 5123383800:01:002:0494 на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування (а.с.9-18).
Рішенням Троїцької сільської ради від 01.02.1992 десятої сесії І скликання за № 3 вирішено передати Ширяївській лісомелоративній станції лісні масиви по Троїцькій сільській Раді народних депутатів загальною площею 295,3на (в т.ч к-п «Світанок» - 67.1га, колгосп ім. Шевченко - 103 га, колгосп «Маяк» - 125.2 га) (а.с. 20).
На підставі вказаного рішення Ширяївському держлісгоспу 19 січня 1996 видано акт на право постійного користування землею для ведення лісового господарства загальною площею 258,94 га в межах, згідно з планом землекористування (а.с. 21-22).
На підставі заяв громадян 23.07.2008 за вх. №15/09-1214 та висновку засідання комісії Любашівської райдержадміністрації по підготовці висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок від 11.07.2008 №85 Любашівською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження за №351/Ад-2008 «Про надання дозволу громадянам України на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств на території Троїцької сільської ради».
Вказаним розпорядженням Любашівської районної державної адміністрації надано дозвіл громадянам, у т.ч.  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за списком на розробку проекту відведення земельних ділянок із земель державного запасу на території Троїцької сільської ради для ведення особистих селянських господарств.
На підставі цього розпорядчого акту та договору від 20.08.2008 №08107, укладеного між громадянами України та ПВК «Інжпроект», було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам України для ведення особистих селянських господарств на території Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області, розроблений проектною ліцензійною організацією ПВК «Інжпроект» (код документації із землеустрою - 2008МФ130ДЛБ000038).
23.04.2009 Відділом Держкомзему у Любашівському районі Одеської області висновком погоджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам
України загальною площею - 100,00 га, в тому числі пасовищ - 100,00 га на території Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства. Крім цього зазначено, що земельні ділянки за основною категорією земель за цільовим призначенням віднесені до земель сільськогосподарського призначення з визначення основного цільового використання землі згідно з УКЦВВ - 2.2. Для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби.
У подальшому на підставі листа Відділу Держкомзему у Любашівському районі вх№01/09-2567 від 26.12.2008, розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам України у власність для ведення особистих селянських господарств на території Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області, Любашівською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження від 26.01.2009 за №31/Ад-2009 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області».
Вказаним розпорядженням затверджено проект земелустрою щодо відведення земельних ділянок у власність особистих селянських господарств (згідно з додатком) із земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність та користування і перебувають в запасі Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області (а.с. 24-47).
ФОП ОСОБА_7 проведено огляд земельних ділянок за кадастровим номером 5123383800:01:002:0504, 5123383800:01:002:0468, 5123383800:01:002:0469, 5123383800:01:002:0492, 5123383800:01:002:0494 та за його результатами складено технічний звіт зі складанням картографічних матеріалів з відображенням меж земель Троїцького лісництва (5 та 6 квартали), переданих Ширяївському держлісгоспу 19.01.1996 на підставі державного акта на право постійного користування землею за №140, виданого для ведення лісового господарства, загальною площею 258,94 га, у співвідношенні із межами спірних земельних ділянок з кадастровим номером 5123383800:01:002:0504, 5123383800:01:002:0468, 5123383800:01:002:0469, 5123383800:01:002:0492, 5123383800:01:002:0494, відповідно до даних Державного земельного кадастру.
Згідно з даними технічого звіту, координати поворотних точок меж земельної ділянки Троїцького лісництва (5 та 6 квартали) зазначені в таблиці геоданих, що входить до складу технічної документації, яку розроблено Київською лісовпорядною експедицією у 1994 році. Копію відповідної документації посвідчено 30.12.2024 філією «Південний лісовий офіс» ДП «Ліси України». Площа, конфігурація та лінійні проміри земельної ділянки відповідають державному акту на право постійного користування землею.
Крім державного акта на право постійного користування землею від 19.01.1996 за № 140 для дослідження було використано матеріали (планшети) лісовпорядкування 2013-2014 років. Після зіставлення (накладання) відповідних матеріалів у графічному вигляді також встановлено, що площа та конфігурація меж земельної ділянки, зазначеної на планшетах лісовпорядкування, відповідає державному акту на право постійного користування землею.
Вирахування площі спірних земельних ділянок за кадастровими номерами 5123383800:01:002:0504, 5123383800:01:002:0468, 5123383800:01:002:0469, 5123383800:01:002:0492, 5123383800:01:002:0494 виконано аналітичним способом з використанням автоматизованої системи «Digitals», роботи з перерахунку (трансформації координат з різних систем координат виконувались з використанням програмного забезпечення GIS-6 (Геодезична Інформаційна Система 6). Визначення координат поворотних точок земельної ділянки виконано в прямокутній системі координат СК-63.
Відповідно до вищевказаного технічного звіту, земельні ділянки з кадастровими номерами 5123383800:01:002:0504, 5123383800:01:002:0468, 5123383800:01:002:0469, 5123383800:01:002:0492, 5123383800:01:002:0494 накладаються на землі лісогосподарського призначення в частині площ, що розташовані в кварталах № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , контур № НОМЕР_3 Троїцького лісництва «Ананьївське лісове господарство» ДП «Ліси України»(а.с. 48-63).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. 
Згідно із статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) земельні відносини, що виникають при використанні, зокрема, лісів регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.
Згідно ст. 16 Лісового кодексу України до відання селищних і сільських Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин на їх території належить:
1) надання земельних ділянок лісового фонду у постійне 
користування в межах селищ і сіл та припинення права користування 
ними;
2) надання в межах селищ і сіл земельних ділянок лісового 
фонду у тимчасове користування для спеціального використання 
лісових ресурсів, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і 
туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, а також за 
їх межами для заготівлі другорядних лісових матеріалів, здійснення 
побічних лісових користувань та припинення права користування цими 
ділянками.
Відповідно до статті 5 Лісового кодексу України (далі - ЛК України в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.
Відтак, застосування норм земельного та лісового законодавства при визначенні правового режиму земель лісогосподарського призначення має базуватися на пріоритетності норм земельного законодавства перед нормами лісового законодавства, а не навпаки.
Згідно ст. 7 Земельного Кодексу України у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, в тому числі і для ведення лісового господарства спеціалізованим 
підприємствам. 
Згідно ст.9 Земельного кодексу України до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить:
1) передача земельних ділянок у власність, надання їх у 
користування.
Частинами першою, другою статті 20 ЗК України визначено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.
Статтею 55 ЗК України встановлено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: а) зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; в) окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.
Відповідно до статті 56 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.
Частиною першою статті 57 ЗК України встановлено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.
Згідно із статтею 16 ЛК України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.
Приписами статті 17 ЛК України визначено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.
Відтак, на думку суду, станом на 01 грудня 1992 року Троїцька сільська рада Любашівського району Одеської області, прийнявши рішення про передачу земель лісового фонду Ширяївській меліоративній станції, діяла в межах своєї компетенції, а відтак підстав для задоволення позову в частині скасування оскаржуваного рішення не має.
Державний акт на право постійного користування землею серії ОД від 14 січня 1996 року, зареєстрований за № 140 був виданий Щиряївському лісгоспу відповідно до вищевказаного рішення. Однак, в Державному акті на право постійного користування допущено помилку та невірно вказано дату рішення сесії Троїцької сільської ради 01 лютого 1992 року замість 01 грудня 1992 року, що встановлено в судовому засіданні. Зазначена помилка не може бути безумовною підставою для визнання вказаного державного акту недійсним, оскільки помилка в даті ухвалення рішення сесії сільської ради про надання земель лісового фонду Ширяївському лісництву не спростовує сам факт прийняття вказаного рішення сесією сільської ради. Розбіжність в написанні площі землі лісового фонду, яка передається Ширяївському лісгоспу, а саме в рішенні сесії зазначено про передачу 295.3 га, а Державному акті на право постійного користування землею - 258.94 га, не спростовує законність прийнятого рішення щодо надання земель лісового фонду спеціалізованому підприємству. Будь-яких доказів примусового вилучення земельних ділянок у колгоспів сільською радою суду не надано. Крім того, позивачем не доведено, що земельна ділянка, яка була виділена Ширяївському лісництву відносилась до категорії земель - сільськогосподарське призначення. Відповідно до оскаржуваного рішення та державного акту на право постійного користування землею Ширяївському лісництву були виділені саме землі лісового фонду.
Крім того, ОСОБА_1 є власником п`яти земельних ділянок загальною площею 10 га, а в своїх позовних вимогах просить скасувати рішення сільської ради щодо надання Ширяївському лісництву 295.3 га а також Державний акт на право постійного користування землею площею 258.94 га.
Крім того, відповідно до постанови ВП ВС від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23) у разі, якщо на земельну ділянку частково накладається земельна ділянка, надана у власність фізичної особи, належним способом захисту права є витребування тільки тієї частини земельної ділянки, що накладається на іншу земельну ділянку.
Визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яким передано земельну ділянку у власність фізичної особи, та державного акта на право власності на земельну ділянку, не приведе до відновлення порушених прав та інтересів позивача. 
Позивач має довести, яка саме земельна ділянка та в яких межах накладається на його земельну ділянку. Отже, для вирішення подібних спорів земельна ділянка має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).
Велика Палата ВС звертає увагу, що не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору. Іншими словами, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та повернення сторін у попередній стан призведе до того, що відповідач буде позбавлений права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку позивача, а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність відповідача якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним.
Суд приймає до уваги, що земельними ділянками, які належать ОСОБА_1 , фактично володіє та розпоряджається ОСОБА_1 .
В провадженні Любашівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа № 507/2173/25 за позовом Керівника Любашівської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації (Одеська обласна військова адміністрація) до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ШАГАНИ» про витребування з володіння відповідачів земельних ділянок, які належать ОСОБА_1 . При розгляді вказаної справи ОСОБА_1 , приймаючи участь в судових засіданнях та надаючи відповідні докази вправі захистити свої права належним способом.
Тому, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , належить відмовити в повному обсязі.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Сторони не заявляли клопотань про розподіл судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити судові витрати за сторонами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області, Одеської обласної державної адміністрації, Любашівської окружної прокуратури Одеської області Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про визнання незаконним та скасування рішення Троїцької сільської ради Подільського району Одеської області від 01 грудня 1992 року № 3 та визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею - залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідачі: Любашівська окружна прокуратура Одеської області, адреса розташування: вулиця Володимира Князя, 107 с. Любашівка Одеська область, 66502, код ЄДРПОУ 03528552;

- Одеська обласна державна адміністрація, адреса розташування: проспект Шевченка, 4 м. Одеса, 65032 код ЄДРПОУ 00022585;

- Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області, адреса розташування: Одеська область, Подільський район, селище Любашівка, вулиця Софіївська, 97, код ЄДРПОУ 04380040.

- Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» ел. пошта info@e-forest.gov.ua тел. 380635895645 адреса 01601, м. Київ, вулиця Руставелі Шота, буд. 9 А, ЄДРПОУ 44768034.

Суддя: Вужиловський О.В.