Справа № 304/978/26 Провадження № 3/304/430/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

  	15 червня 2026 року 	м. Перечин	

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працівника ТОВ «Індустрія деревообробки», громадянина України, 

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

У С Т А Н О В И В:

шістнадцятого травня 2026 року о 22.30 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також 17 травня 2026 року об 11.26 год – відносно дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_2 , висловлюючись на їх адресу нецензурними словами та погрожуючи фізичною розправою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілих.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.
При цьому потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 попередньо подали суду заяви, в яких вказували на те, що примирилися з ОСОБА_1 , через що просять провадження у справі закрити та розглянути справу у їх відсутності.
З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності передбаченого статтею 38 КУпАП, та вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також подані потерпілими заяви, суддя прийшов до такого висновку.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї – це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Суб`єкт адміністративного проступку – загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку), а також особливий (малолітня чи неповнолітня особа або ж особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення – ч. 2, 3 цієї статті).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Згідно з п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Суддя встановив, що вина ОСОБА_1 стверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 769378 від 16 травня 2026 року та серії ВАД № 769322 від 17 травня 2026 року; рапортом інспектора-чергового відділення поліції № 1 Кохана І.І. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 16 травня 2026 року № 1617, згідно з яким того ж дня о 22.45 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що у АДРЕСА_1 , батько у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку та погрожує застосуванням фізичної сили, заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рапортом помічника чергового відділення поліції № 1 Попки І.М. про прийняття повідомлення зі служби «102» від 17 травня 2026 року № 1621, згідно з яким того ж дня об 11.26 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що заявник ОСОБА_2 повідомила, що батько ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ображає нецензурною лайкою доньку – заявницю ОСОБА_2 , та дружину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також погрожує фізичною розправою, до приїзду поліції Янкович Ю.М. покинув будинок та пішов у невідомому напрямку; письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_3 від 17 травня 2026 року і ОСОБА_2 від 16 та 17 травня 2026 року, в яких вони зокрема зазначали про те, що ОСОБА_1 прийшов додому у нетверезому стані та вчинив конфлікт, ображаючи їх нецензурною лайкою, при цьому розкидавши речі та посуд у будинку, а у першому випадку казав доньці, що буде бити її арматурою; а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 16 та 17 травня 2026 року, у яких він вказував, що прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, через що й виникли сварки. 
Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки обидва адміністративні правопорушення, що вчинені ОСОБА_1 , передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому стягнення обиратиметься в межах санкції вказаної частини статті, що у свою чергу буде достатнім для досягнення мети, передбаченої статтями 1, 23 КУпАП.
При призначенні виду адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, а також враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.
Крім цього ч. 6 ст. 283 КУпАП передбачає, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу. 
У свою чергу стаття 39-1 КУпАП визначає, що у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».
При цьому оскільки з наданих органом, який склав протокол, доказів, а також з поданих потерпілими письмових заяв, не встановлено наявність у них претензій до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, загроза їх життю чи здоров`ю відсутня, відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності у матеріалах справи відсутні, навпаки згідно з характеристикою начальника СП відділення поліції № 1 В.Левинця від 23 травня 2026 року ОСОБА_1 характеризується посередньо так як раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не притягався, суддя прийшов до висновку, що у даному конкретному випадку відсутня необхідність направлення особи для проходження програми для кривдників.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2026 року згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» складає 665,60 грн.
Керуючись статтями 33, 36, 39-1, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У порядку ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк звернення постанови для виконання – три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили. 

  	Суддя:	Ганько І. І.