Справа № 638/6898/26
Провадження № 2-о/638/217/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року     м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.
за участю секретаря судового засідання Шут Д.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в порядку окремого провадження заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності особі трудової книжки, -
встановив:
ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова із заявою, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить встановити юридичний факт, що трудова книжка НОМЕР_1 , видана 21 березня 1991 року адміністрацією Чугуївського молокозаводу належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 15 грудня 2025 року вона звернулася до відділу обслуговування громадян № 19 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в селищі Печеніги Чугуївського району Харківської області з метою переведення трудової книжки в електронну форму. Рішенням Пенсійного фонду України № 205250015800 від 22 грудня 2025 року заявнику було відмовлено у зарахуванні до страхового стажу деяких періодів роботи, а саме: період роботи з 15.05.1990 по 02.08.1990 року згідно трудової книжки від 01.08.1990 серії НОМЕР_2 , оскільки період роботи передує даті заповнення трудової книжки (01.08.1990); період роботи з 21.03.1991 по 17.07.1992, з 17.07.1992 по 22.06.2000 та період отримання допомоги по безробіттю з 30.06.2000 по 24.06.2001 згідно трудової книжки від 21.03.1991 серії НОМЕР_1 , оскільки титульний лист трудової книжки не завірений печаткою та відсутня повна дата народження. Вказує, що встановлення факту належності їй трудової книжки, має юридичне значення для охорони її прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для призначення пенсії за віком у розмірі, відповідно до трудового стажу, який повністю не зарахований, у зв`язку з тим, що відповідальна особа за першим місцем роботи, де оформлялась трудова книжка не повністю зазначила дату народження (тільки рік народження без числа та місяця) та титульний аркуш трудової книжки не завірений печаткою підприємства. При цьому усі інші необхідні атрибути, а саме інформація на підставі чого робилися записи у трудовій книжці, дати звільнення та працевлаштування, підписи керівництва, печатки, у трудовій книжці наявні. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2026 року відкрито провадження по справі.
Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. 
З копії паспорту громадянина України запис № 19710909-10544, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 26.04.2000, копії копії витягу з реєстру територіальної громади №2024/004665769 вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 09 листопада 1993 року дівоче прізвище заявника - ОСОБА_3 .
У трудовій книжці серія НОМЕР_1 заповненій 21 березня 1991 року зазначено « ОСОБА_4 (закреслено) ОСОБА_5 (російською мовою)” дата народження “1971 рік”.
Також, інша сторінка титульної трудової книжки серія НОМЕР_1 містить напис, мовою оригіналу - “изменина фамилия на Стрельбицкая согласно свидетельства о заключении брака НОМЕР_3 от 19.11.1993”.
Пункт 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачає розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з даними, які зазначені в паспорті чи свідоцтві про народження.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.
Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці наявне виправлення в даті народження заявника, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Судом достовірно встановлено належність заявнику трудової книжки, серія НОМЕР_1 заповненій 21 березня 1991 року оскільки відомості, які вона містить, повністю відповідають даним, які встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами.
Встановлення факту належності заявнику вищевказаної трудової книжки необхідно для оформлення пенсії, а іншим способом, окрім судового, він захистити свої права не може, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. 
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 – 81, 263 – 265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -
постановив:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності особі трудової книжки – задовольнити.
Встановити факт, що трудова книжка, серії НОМЕР_1 , яка заповнена 21 березня 1991 року належить  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник:  ОСОБА_1 (     ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП  НОМЕР_4 , адреса проживання:  АДРЕСА_1 ).
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344, адреса: м. Харків, пл. Свободи 5, Держпром, 3 під., 2 пов.). 

Суддя   Л.М. Рибальченко