Справа № 209/3553/26
Провадження № 3/209/589/26

П О С Т А Н О В А
Іменем України 

03 червня 2026 року м. Кам`янське 

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області Шендрик К.Л., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , водія-заправника 1 автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільної роти ВЧ НОМЕР_2 , старшого солдата, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, 

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А5242 № 28 від 08 травня 2026 року, 08 травня 2026 року о 11.05 годині на території військової частин НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , командиру автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 , капітану  ОСОБА_2 стало відомо, що під час виконання військових обов`язків під час дії правового режиму «Воєнний стан» водій-заправник 1 автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів автомобільної роти військової частини НОМЕР_2 старший солдат  ОСОБА_3 , який перебуваючи на лікуванні був в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується випискою карти стаціонарного хворого № 3943/513 від 08 травня 2026 року.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 3943/513 від 08 травня 2026 року, копію військового квитка ОСОБА_1 , копію посвідчень офіцерів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , заяву ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яка передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.
Як вбачається з матеріалів справи (виписки № 3943/513 із медичної карти стаціонарного хворого КП КМР "МЛШМД") ОСОБА_1 у період з 05 травня 2026 року по 08 травня 2026 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП КМР «МЛШМД», яке є цивільним закладом охорони здоров`я та не знаходиться на території військових частин. Отже судом встановлено, що перебуваючи на стаціонарному лікуванні у КНП КМР «МЛШМД», ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я та не був залучений до виконання завдань, він перебував поза межами службових обов`язків. 
Крім того, згідно зазначеної виписки, ввечорі 07.05.2026 року хворий був в стані алкогольного сп`яніння. Але не зрозуміло який саме хворий перебував в стані алкогольного сп`яніння, яким чином було встановлено факт перебування "хворого" в стані алкогольного сп`яніння, чи проводився огляд "хворого" на стан сп`яніння та за допомогою яких засобів (відсутній акт проведення такого огляду). Виходячи з цього, суд приходить до висновку про недоведеність факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Визнання вини ОСОБА_1 не є беззаперечним доказом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, …. тощо.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.
Враховуючи вказані обставини та беручи до уваги, що в судовому засіданні не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, що інкриміноване ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне дану адміністративну справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП – закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Суддя:       К.Л. Шендрик