ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2026 р. Справа№ 910/14172/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Хрипуна О.О.
суддів: Скрипки І.М. 
Шаратова Ю.А. 

при секретарі судового засідання Король Я.П., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕВЕЛЬ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНОВА УКРАЇНА"
на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026
у справі № 910/14172/25 (суддя Трофименко Т.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕВЕЛЬ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНОВА УКРАЇНА"
про стягнення 876 120,00 грн

за участю представників:
від позивача: не з`явились 
від відповідача: Ковальчук Т.О.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "НЕВЕЛЬ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "ГРАНОВА УКРАЇНА" про стягнення 876 120,00 грн пені за період з 27.08.2025 по 10.10.2025 в розмірі, що не перевищує 10% від суми простроченого платежу за товар, поставлений за специфікацією № 4 від 22.08.2025 до договору поставки від 01.07.2025 № 2.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі № 910/14172/25 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 153 154,96 грн пені та 1 838,80 грн судового збору.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що з огляду на допущене відповідачем порушення строків виконання грошових зобов`язань, підлягає застосуванню відповідальність у вигляді сплати пені, обґрунтованим розміром якої згідно із ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" за розрахунком суду на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є 153 154,96 грн.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "НЕВЕЛЬ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 в частині відмови у позові та ухвалити нове рішення у цій частині про задоволення позову; судові витрати покласти на відповідача.
За доводами позивача, стягнення пені у заявленому позивачем розмірі відповідає умовам, погодженим сторонами у п. 5.3, п. 5.4 договору.
ТОВ "ГРАНОВА УКРАЇНА" також звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; стягнути судові витрати за подання апеляційної скарги з позивача.
За доводами відповідача, відповідно до п. 2.4 договору обов`язок щодо оплати за поставлений товар у відповідача виникає лише після належного виконання зобов`язання постачальником передбаченого п. 7.5 договору поставки.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 за апеляційною скаргою ТОВ "НЕВЕЛЬ" відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 за апеляційною скаргою ТОВ "ГРАНОВА УКРАЇНА" відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2026 справу № 910/14172/25 призначено до розгляду на 24.06.2026.
У зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Скрипка І.М., Шаратов Ю.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2026 справу № 910/14172/25 прийнято до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Скрипка І.М., Шаратов Ю.А. Розгляд справи ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні.
23.06.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "НЕВЕЛЬ" про розгляд справи без участі представника позивача. Також заявлено, що ТОВ "НЕВЕЛЬ" підтримує в повному обсязі та просить задовольнити свою апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі № 910/14172/25 в частині відмови в позові; проти апеляційної скарги ТОВ "ГРАНОВА УКРАЇНА" заперечує в повному обсязі та просить відмовити.
Представники позивача у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи відповідачу повідомлено належним чином відповідно до вимог ст. 120 та ст. 242 ГПК України.
Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, і згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, врахувавши заяву позивача про розгляд справи без участі представника, колегія суддів визнала можливим розгляд справи за відсутності представників позивача за наявними у справі матеріалами. 
Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, заперечуючи доводи та вимоги апеляційної скарги ТОВ "НЕВЕЛЬ", яку просив залишити без задоволення, наполягаючи на її безпідставності.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 01.07.2025 між ТОВ "НЕВЕЛЬ" (постачальник) та ТОВ "ГРАНОВА УКРАЇНА" (покупець) укладено договір поставки № 2, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався поставити і передати у власність відповідачу сільськогосподарську продукцію на умовах, узгоджених з відповідачем і вказаних у договорі та/або специфікаціях до договору, а відповідач зобов`язався здійснити приймання та оплату товару.
Найменування, асортимент, кількість та якісні характеристики товару зазначаються у специфікаціях, які підписуються обома сторонами та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).
Базисні ціни товару визначаються сторонами в специфікаціях та є фіксованими та такими, що не підлягають зміні в однобічному порядку (п. 2.1 договору). Сумою договору є сума всіх специфікацій, які укладені для поставки товару (п. 2.2 договору). Розрахунки здійснюються покупцем за кожну партію товару в розрізі договору (п. 2.3 договору).
Відповідно до п. 2.4 договору покупець, якщо інше не передбачено в специфікації, проводить розрахунки з постачальником наступним чином:
86% вартості товару протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами цього договору, за умови виконання п. 7.5 договору та наявності у покупця належним чином оформлених екземплярів договору та специфікацій;
14% вартості товару після реєстрації податкової накладної згідно із п. 7.11 та за умови виконання п. 3.3 договору.
За згодою сторін покупець може здійснити авансові платежі по цьому договору. Незалежно від умов оплати, визначених у договорі або у відповідних специфікаціях, покупець має право притримати оплату до моменту надання постачальником усіх документів, передбачених п. 7.5 цього договору (п. 2.4.3 договору).
Відповідно до п. 7.5 договору при укладенні цього договору постачальник зобов`язується надати документи, зокрема, копії документів, що підтверджуються придбання товару у сільськогосподарського підприємства виробника, перелік яких наведено у вказаному пункті.
За умовами п. 3.2 договору поставка вважається виконаною з дати отримання покупцем останньої партії товару від його загальної кількості зазначеної у специфікаціях до договору. Партія товару - це обсяг товару, зазначений у відповідній специфікації до цього договору.
Датою поставки товару вважається дата, яка підтверджує виконання постачальником своїх зобов`язань щодо поставки відповідно до узгодженого базису поставки згідно з Інкотермс (п. 3.3 договору).
Перехід права власності відбувається в момент передачі товару постачальником покупцю за видатковою накладною в пункті доставки, якщо інше не передбачено в специфікації (п. 3.4 договору).
Відповідно до п. 5.4 договору покупець несе відповідальність за прострочення оплати товару у вигляді пені у розмірі 1% від простроченого платежу за кожен день прострочення. Максимальна сума нарахованої пені не може перевищувати 10% від суми простроченого платежу, за весь час прострочення.
Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 30.06.2025, а в частині невиконаних зобов`язань - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 7.1 договору).
22.08.2025 сторонами складено специфікацію № 4 до договору, відповідно до якої позивач зобов`язався поставити та передати у власність відповідача товар 2025 року врожаю на умовах, зазначених у цій специфікації, а саме: пшеницю 3 клас в кількості 1 000 000,00 кг, на загальну суму 8 790 000,00 грн без ПДВ. Термін постачання товару: з 29.08.2025 по 10.09.2025.
Згідно із п. 7 специфікації № 4 до договору оплата здійснюється в наступному порядку:
- оплата 86% вартості поставленого товару - сплачується за три дні до подачі залізничних вагонів під навантаження на станцію постачальника та/або вантажовідправника за умови надання постачальником підписаного сторонами договору, специфікації не пізніше ніж за три дні до подачі залізничних вагонів під навантаження на станцію постачальника;
- оплата 14% вартості поставленого товару сплачується покупцем в строк протягом 3 (трьох) банківських днів після реєстрації постачальником податкової накладної.
Позивач на виконання умов договору в період з 01.09.2025 по 03.09.2025 здійснив поставку товару (пшениці 3 класу) відповідачу на загальну суму 10 187 442,99 грн, що підтверджується наданими в матеріали справи видатковими накладними від 01.09.2025 № 115 на суму 5 083 951,41 грн з ПДВ, від 02.09.2025 № 116 на суму 2 552 246,82 грн, від 03.09.2025 № 117 на суму 2 551 244,76 грн, які підписані електронними підписами та скріплені електронними печатками сторін. Перевезення товару підтверджується накладними № 44949493, № 44949675, № 44949501, № 44955508, № 44955516, № 44960011.
Відповідачем за договором було сплачено: 29.08.2025 - 2 000 000,00 грн, 01.09.2025 - 500 000,00 грн, 03.09.2025 - 500 000,00 грн, 09.09.2025 - 1 000 000,00 грн, 12.09.2025 - 1 000 000,00 грн, 17.09.2025 - 800 000,00 грн, 22.09.2025 сплачено 1 000 000,00 грн, 23.09.2025 - 3 000 620,71 грн, 30.09.2025 - 314 488,82 грн, 10.10.2025 - 1 653 054,10 грн.
Таким чином, з урахуванням встановленого специфікацією № 4 до договору періоду постачання (29.08-10.09.2025), гранична дата попередньої оплати - 26.08.2025, однак відповідач сплатив суми попередньої оплати у розмірі 8 761 200,00 грн з простроченням, що є порушенням п. 7 специфікації та п. 2.3 договору. 
У відповідь на претензію позивача від 17.09.2025 № 293 про сплату пені за порушення строків здійснення передоплати, відповідач в листі від 18.09.2025 № 18-09/2025 вказав, що докладе всіх зусиль для здійснення оплати наявної заборгованості. 
Однак, докази сплати відповідачем штрафних санкцій (пені) за порушення ним строків виконання своїх грошових зобов`язань відсутні. 
У зв`язку із порушенням відповідачем передбачених договором та специфікацією № 4 строків оплати позивач нарахував пеню на підставі п. 5.4 договору у загальному розмірі 876 120,00 грн.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Аналіз змісту умов договору дає підстави для висновку, що між сторонами укладений договір поставки, правове регулювання якого здійснюється за правилами параграфу 3 глави 54 розділу ІІІ ЦК України з урахуванням особливостей, визначених нормами спеціального законодавства. 
За приписами ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (ч. 1 ст. 664 ЦК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що, з урахуванням наведених приписів законодавства та погоджених сторонами умов специфікації, відповідач повинен був здійснити оплату 86% вартості товару до 26.08.2025.
Доводи відповідача про наявність у нього права на притримання оплати відповідно до п. 2.4 договору до отримання від позивача документів, що підтверджують придбання товару у сільськогосподарського підприємства товаровиробника відповідно до п. 7.5 договору мотивовано були відхилені судом першої інстанції, з огляду на таке.
За приписами ст. 538 ЦК України, на яку посилається відповідач, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.
При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.
Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.
У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.
Так, дійсно, сторони у п. 2.4 договору погодили, що відповідач має право притримати оплату до моменту надання позивачем усіх документів, передбачених п. 7.5 цього договору.
Із аналізу вказаного пункту договору вбачається, що позивач повинен надати відповідачу відповідні документи щодо товару саме при укладенні договору, тобто, до здійснення поставки.
При цьому, місцевий господарський суд обґрунтовано врахував, що зобов`язання позивача з поставки відповідачу товару виконані в повному обсязі та жодних заперечень чи претензій до товару або відсутності будь-яких документів щодо такого товару відповідачем не було заявлено, про що свідчать підписання ним видаткових накладних та проведення оплати за товар.
Отже, у правовідносинах, що склалися між сторонами, має місце зустрічне виконання зобов`язання (ч. 1 ст. 538 ЦК України) - обов`язку позивача передати відповідачу товар, кореспондує обов`язок відповідача сплатити вартість такого товару. Зазначене випливає із суті договору поставки - договору, за умовами якого продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Таким чином, як мотивовано зазначив суд першої інстанції, відповідач, отримавши від позивача товар та не здійснивши своєчасно розрахунки за нього, по відношенню до позивача є боржником, а не кредитором, що виключає, на переконання суду, можливість застосування у спірній ситуації механізму притримання.
До того ж, суд першої інстанції врахував суперечливість поведінки відповідача, який, стверджуючи про своє право на притримання оплати за товар, здійснив оплату товару, підтвердженням чого є наявні у матеріалах справи повідомлення про зарахування коштів.
Відповідно до ст. 525, 526, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України)
Сторони договору передбачили відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання у вигляді сплати пені. 
За змістом ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є сталою та, зокрема, викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 910/10224/14, від 23.05.2018 у справі № 910/15492/17 та від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15, а також у постанові Верховного Суду від 04.07.2024 у справі № 910/4629/21.
Крім того, місцевий господарський суд встановив, що позивачем не було враховано правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 13.06.2018 у справі № 922/1008/16 та від 08.11.2022 у справі № 910/21124/20 стосовно того, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається у відповідний період часу, в зв`язку з чим помилково включено день фактичної сплати заборгованості до періодів нарахування пені.
Перевіривши виконаний судом першої інстанції перерахунок, колегія суддів погоджується, що обґрунтованим розміром пені, який підлягає до стягнення з ТОВ "ГРАНОВА УКРАЇНА" на користь ТОВ "НЕВЕЛЬ" за порушення строків розрахунку за товар, переданий на виконання специфікації № 4 до договору поставки № 2 від 01.07.2025, є 153 154,96 грн, який визначено судом першої інстанції наступним чином (обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України):
пеня у розмірі 712,20 грн за прострочення оплати суми 419 279,36 грн за період з 27.08.2025 по 28.08.2025;
пеня у розмірі 2123,29 грн за прострочення оплати суми 500 000,00 грн за період з 27.08.2025 по 31.08.2025;
пеня у розмірі 2972,60 грн за прострочення оплати суми 500 000,00 грн за період з 27.08.2025 по 02.09.2025;
пеня у розмірі 11 041,10 грн за прострочення оплати суми 1 000 000,00 грн за період з 27.08.2025 по 08.09.2025;
пеня у розмірі 13 589,04 грн за прострочення оплати суми 1 000 000,00 грн за період з 27.08.2025 по 11.09.2025;
пеня у розмірі 14 268,49 грн за прострочення оплати суми 800 000,00 грн за період з 27.08.2025 по 16.09.2025;
пеня у розмірі 22 082,19 грн за прострочення оплати суми 1 000 000,00 грн за період з 27.08.2025 по 21.09.2025;
пеня у розмірі 68 808,75 грн за прострочення оплати суми 3 000 620,71 грн за період з 27.08.2025 по 22.09.2025;
пеня у розмірі 9081,40 грн за прострочення оплати суми 314 488,82 грн за період з 27.08.2025 по 29.09.2025;
пеня у розмірі 8475,90 грн за прострочення оплати суми 226 811,11 грн за період з 27.08.2025 по 09.10.2025.
Викладені в апеляційних скаргах аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони зводяться виключно до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції щодо методики нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання.
За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційних скарг його не спростовують.
З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржників.
Керуючись ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕВЕЛЬ" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі № 910/14172/25 залишити без задоволення.
2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНОВА УКРАЇНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі № 910/14172/25 залишити без задоволення.
3. Рішення Господарського суду міста Києва 03.02.2026 у справі № 910/14172/25 залишити без змін.
Матеріали справи № 910/14172/25 повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 29.04.2026.

Головуючий суддя О.О. Хрипун 

Судді І.М. Скрипка

Ю.А. Шаратов