ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24.06.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/1362/25	
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Рембудсервіс" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вх.№5113/26 від 29.05.2026 у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Рембудсервіс"
про стягнення заборгованості в сумі 3 480 073 грн 29 коп.

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Рембудсервіс" про стягнення заборгованості в сумі 3 480 073 грн 29 коп.
Вирішення судом процесуальних питань.
27.05.2026 суд ухвалив рішення відповідно до якого відмовив у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Рембудсервіс" про стягнення штрафних санкцій в сумі 3 480 073 грн 29 коп.
29.05.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Рембудсервіс" подало заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вх.№5113/26.
08.06.2026 суд постановив прийняти до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Рембудсервіс" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вх.№5113/26 від 29.05.2026 у справі №909/1362/25.
08.06.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" подало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу вх.№10801/26.
Відповідно до ч.3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Рембудсервіс" без повідомлення учасників справи.
22.06.2026 суд ухвалив додаткове рішення.
Позиція відповідача.
Подана заява мотивована тим, що через подання позивачем необґрунтованого позову відповідач змушений був для захисту своїх прав звернутися за наданням професійної правової допомоги, внаслідок чого поніс витрати, пов"язані з наданням такої допомоги. Зазначив, що вартість таких витрат становить 95 000 грн 00 коп. В підтвердження понесених витрат подав Договір про надання юридичних послуг адвокатом №01 від 20.01.2026, Розрахунок судових витрат, Акт приймання юридичних послуг від 28.05.2026, квитанцію до прибуткового касового ордера №01 від 28.05.2026.

Позиція позивача.
Позивач заперечив щодо відшкодування судових витрат, пов"язаних з наданням професійної правничої допомоги в сумі заявленій відповідачем. Зазначив, що розмір заявлених до стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 95 000 грн є надмірно завищеним, з огляду на те, що розмір витрат не є співмірним зі складністю справи, витраченим часом та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).
Вказав, що в розрахунку судових витрат зазначено, що вартість послуг за участь адвоката в судовому засіданні склала 16 000 грн. Одне судове засідання 4 000 грн., або за 1 годину. Відповідно до протоколів судових засідань загальний час розгляду справи за участю представника ТОВ "ІТЦ Рембудсервіс" склав 102 хвилини (1 година 42 хвилини). 
Відтак виходячи з розрахунку в годинах вартість послуг за участь адвоката в судових засіданнях мала становити 7 000 грн., а не 16 000 грн., як зазначено в розрахунку судових витрат, що є значним перебільшенням вартості витрат на професійну правничу допомогу.
Також вказав, що заявлений відповідачем гонорар успіху перевищує на 63 % гонорар на витрати на професійну правничу допомогу.
Зазначив, що гонорар успіху не є складовою витрат на професійну правничу допомогу. Така винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі як "гонорар успіху" є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов
договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг, так як і не є професійною правничою допомогою, оскільки не є послугою адвоката та не відноситься до судових витрат. З урахуванням наведеного, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. 
Вказав, що додатковий гонорар (премія) або "гонорар успіху" не був необхідним у зв`язку з розглядом цієї справи, а тому відсутні підстави для покладення на позивача відшкодування "гонорару успіху", який сплачує ТОВ "ІТЦ Рембудсервіс" на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.
Просив суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, або зменшити розмір витрат на 99,99 %.
Обставини справи. Оцінювання доказів.
20.01.2026 ТОВ "Інженерно технічний центр "Рембудсервіс" (Довіритель) в особі директора В.Яцишина та адвокат Семків Микола Несторович, який діє на підставі Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 288 від 09.12.1998 (Адвокат) уклали Договір про надання юридичних послуг адвокатом №01, відповідно до п.1.1. якого Адвокат зобов`язується за завданням Довірителя надати юридичні послуги, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з п.2.1. цього Договору Адвокат надає Довірителю такі послуги: Правову, інформаційно-консультативну допомогу та представницькі функції з ведення справи №909/1362/25 в Господарському суді Івано-Франківської області та в подальшому в апеляційній та касаційній інстанції.
Вартість послуг за цим Договором складається з адвокатського гонорару за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту та витрат пов`язаних з виконанням даного договору. Засади обчислення гонорару є погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі (гонорар успіху), та визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом. Перший внесок (аванс) в розмірі 20000 грн. вноситься в день укладення договору. Остаточна сума визначається згідно до розрахунку та акта приймання наданих послуг.
Остаточна оплата проводиться в день складання акту прийняття наданих послуг ( 2.2.).
Відповідно до п.4.1. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання.
На виконання умов Договору про надання юридичних послуг адвокатом №01 від 20.01.2026 адвокат Семків Микола Несторович надав ТОВ "Інженерно технічний центр "Рембудсервіс" послуги з правової допомоги на суму 95 000 грн 00 коп., що підтверджується долученим до матеріалів справи актом приймання юридичних послуг від 28.05.2026 та квитанцією до прибуткового касового ордера №01 від 28.05.2026, копії яких долучені до матеріалів справи.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Згідно зі ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Разом з тим, згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 зазначеного Кодексу).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для такої справи.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Висновок суду.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що критеріям співмірності, пропорційності до предмета спору та розумності їх розміру, відповідають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн 00 коп., які у зв"язку із відмовою у позові, відповідно до приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України належить покласти на позивача.

Щодо стягнення "гонорару успіху" суд враховує правовий висновок, викладений у постанові ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, про те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд вважає, що додаткова винагорода у вигляді "гонорару успіху" не може бути визнана витратами на правничу допомогу, без яких відповідач був би позбавлений можливості реалізувати право на судовий захист. А відтак заявлена відповідачем сума "гонорару успіху" - 60 000 грн не належить до стягнення з відповідача.
Керуючись статтями 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
частково задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Рембудсервіс" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вх.№5113/26 від 29.05.2026.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", пр. Любомира Гузара, буд. 44, м. Київ, 03065 (код 42795490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Рембудсервіс", вул. Височана, буд. 47, м. Івано-Франківськ, 76018 (код 32360202) 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. 
Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 ( п"ять тисяч) грн 00 коп. та гонорар успіху в сумі 60 000 (шістдесят тисяч) покласти на відповідача.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строк, визначений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне додаткове рішення складено 24.06.2026

Суддя Т. В. Максимів