Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 

провадження №2/279/1256/26 
Справа № 208/31/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

19 травня 2026 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу №208/31/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за виплачену частину боргового зобов`язання за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача зазначивши, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . 10 квітня 2023 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача змінено на ОСОБА_4 . Від шлюбу спільних дітей не мають.
Під час шлюбу з відповідачкою 26 серпня 2021 року ним було укладено кредитний договір з AT «ОТП Банк» № 2037300210, відповідно до умов якого, він отримав у кредит грошові кошти у розмірі 200000 гривень (загальний розмір кредиту 215600 гривень)/ строком до 26 серпня 2026 року, зі сплатою 27 % річних, за цільовим призначенням кредиту: на споживчі цілі, отримані кошти були витрачені на покупку будинку.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпро від 28.11.2023 року у справі № 204/6537/23 , визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя боргові зобов`язання за кредитним договором від 26 серпня 2021 року № 2037300210.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за виплачену частину боргового зобов`язання за кредитним договором № 276151619 від 22 вересня 2021 року, після розірвання шлюбу, у сумі 23100 грн..
Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 02.06.2025 
року у справі № 208/10544/24 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за виплачену частину боргового зобов`язання за кредитним договором № 276151619 від 22 вересня 2021 року, після розірвання шлюбу, за період з 02.10.2023 року по 25.09.2024 року у розмірі 39101,50 грн..
Крім того, з жовтня 2024 року, він також продовжує сплачувати кредит 
на виконання умов кредитного договору від 26 серпня 2021 року № 2037300210 та ним здійснено погашення кредиту: 22.11.2024 року у сумі 6510.00 грн.; 11.12.2024 року у сумі 6510.00 грн.;08.01.2025 року у сумі 6510.00 грн.; 10.02.2025 року у сумі 6510.00 грн.; 21.03.2025 року у сумі 6510.00 грн.; 11.04.2025 року у сумі 6510.00 грн.; 10.05.2025 року у сумі 6510.00 грн.; 09.06.2025 року у сумі 6515.00 грн.; 11.07.2025 року у сумі 6510.00 грн.; 11.08.2025 року у сумі 6510.00 грн.; 07.09.2025 року у сумі 6600.00 грн.; 13.10.2025 року у сумі 6550.00 грн.; 21.11.2025 року у сумі 6500.00 грн.; 10.12.2025 року у сумі 6500.00 грн., загальна сума сплаченого 
кредиту за період з 25.10.2024 року по 10.12.2025 року складає 97765.00 грн..
Отже, з урахуванням того факту, що ним сплачується кредит за власні кошти, він має право вимоги про стягнення з відповідачки на його користь 48882.50 грн. ( 50% від сплаченої мною суми - 97765.00 грн. ) компенсацію сплаченого боргового зобов`язання за кредитним договором. Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь за період з 25.10.2024 року по 10.12.2025 року компенсацію за виплачену частину боргового зобов`язання за кредитним договором № 276151619 від 22 вересня 2021 року, після розірвання шлюбу у сумі 48882,50 грн
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи ( ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 03.03.2026 року) , відзив на позов та інших заяв, заперечень, клопотань не подав. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 22.11.2019 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 22 листопада 2019 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №551.
10.04.2023 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №13.
Разом з цим, судом встановлено, що в період перебування сторін у шлюбі, 26.08.2021 року ОСОБА_1 було укладено кредитний договір з АТ «ОТП Банк» № 2037300210, відповідно до умов якого, позивач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 200000 гривень (загальний розмір кредиту 215 600 гривень), строком до 26 серпня 2026 року, зі сплатою 27 % річних, за цільовим призначенням кредиту: на споживчі цілі.
Відповідно до графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту, щомісячний платіж за вказаним кредитним договором становить 6587 гривень.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2023 року по справі №204/6537/23, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя боргові зобов`язання за кредитним договором від 26 серпня 2021 року № 2037300210.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за виплачену частину боргового зобов`язання за кредитним договором № 276151619 від 22 вересня 2021 року, після розірвання шлюбу, у сумі 23100 грн..
Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 02.06.2025 
року у справі № 208/10544/24 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за виплачену частину боргового зобов`язання за кредитним договором № 276151619 від 22 вересня 2021 року, після розірвання шлюбу, за період з 02.10.2023 року по 25.09.2024 року у розмірі 39101,50 грн..
Відповідо до наданих довідок про сплату грошових коштів ОСОБА_1 вбачається сплата безготівкового платежу OTPCREDITUA : 25.10.2024 року у сумі 6510 грн.; 22.11.2024 року у сумі 6510 грн.; 11.12.2024 року у сумі 6510 грн.; 08.01.2025 року у сумі 6510 грн.; 10.02.2025 року у сумі 6510 грн.; 21.03.2024 року у сумі 6510 грн.; 11.04.2025 року у сумі 6510 грн.; 10.05.2025 року у сумі 6510 грн.; 09.06.2025 року у сумі 6515 грн.; 11.07.2025 року у сумі 6510 грн.; 11.08.2025 року у сумі 6510 грн.; 07.09.2025 року у сумі 6600 грн.; 13.10.2025 року-6550 грн.,; 21.11.2025 року-6500 грн., 10.12.2025 року-6500 грн.. Загальна сума 97765 грн..
Відповідно до вимогст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Спір між сторонами виник з правовідносин щодо майнових прав подружжя на майно, набуте у шлюбі, яке регулюється нормами Конституції України, Цивільного КодексуУкраїни та Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст.2, ч. 9 ст.7 Сімейного Кодексу України, сімейні майнові відносини між подружжям регулюються нормами Сімейного Кодексу Українина засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
За положеннями статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тобто, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи нормустатті 60СК Українита визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Отже статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).
Нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору- інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.
Приписами ч. ч. 2, 4 ст. 65 СК України визначено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексуУкраїни (ст.68 СК).
Так, встановлено, що у період шлюбу 26.08.2021 року ОСОБА_1 було укладено кредитний договір з АТ «ОТП Банк» № 2037300210, відповідно до умов якого, позивач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 200 000 гривень (загальний розмір кредиту 215600 гривень) для придбання житлового будинку.
Вказане свідчить про те, що позивачем спірний кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї, а відтак цивільні права та обов`язки за цим договором виникають у обох із подружжя.
Верховний Суд у своїй постанові від 09 січня 2020 року у справі № 367/7110/14-ц вказав на те, що у подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержане за рахунок останніх майно, внаслідок укладення кредитних договорів, також виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.
Виконання кредитних зобов`язань, які виникли у обох з подружжя, за рахунок особистих коштів одного з них (у тому числі і частково) може бути підставою для вимог до іншого подружжя.
Зазначена компенсація може бути стягнута лише у разі погашення за особисті кошти кредитної заборгованості, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеним у постанові від 07 вересня 2016 року у справі № 6-801цс16 та постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 712/6574/16-ц (провадження № 61-17824св18).
Доказами,які містятьсяу матеріалах справи підтверджено, що позивачем ОСОБА_1 на виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором від 26 серпня 2021року №2037300210 було сплачено наступні суми: 25.10.2024 року у сумі 6510 грн.; 22.11.2024 року у сумі 6510 грн.; 11.12.2024 року у сумі 6510 грн.; 08.01.2025 року у сумі 6510 грн.; 10.02.2025 року у сумі 6510 грн.; 21.03.2024 року у сумі 6510 грн.; 11.04.2025 року у сумі 6510 грн.; 10.05.2025 року у сумі 6510 грн.; 09.06.2025 року у сумі 6515 грн.; 11.07.2025 року у сумі 6510 грн.; 11.08.2025 року у сумі 6510 грн.; 07.09.2025 року у сумі 6600 грн.; 13.10.2025 року-6550 грн.,; 21.11.2025 року-6500 грн., 10.12.2025 року-6500 грн., що становить 97765 грн..
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року по справі № 712/8602/19 (провадження № 61-14809сво21) зазначено, що: «у разі укладення кредитного договору та отримання грошей на придбання нерухомості одним із подружжя до укладення шлюбу, за умови подальшого виконання кредитного зобов`язання подружжям під час шлюбу, той із подружжя, який не укладав кредитний договір, після розірвання шлюбу має право на компенсацію половини суми, що вносилась на виконання кредитного зобов`язання.Сплата подружжям частини коштів за кредитним договором, укладеним одним із них для придбання квартири, не змінює правового статусу квартири, оскільки кредитний договір укладений не в період перебування сторін у шлюбі й зобов`язання з повернення кредиту за зазначеним договором виникло у позичальника. Той з подружжя, який не був стороною кредитного договору, після розірвання шлюбу має на компенсацію половини сум що вносилися на виконання кредитного зобов`язання, та не має права на компенсацію частки вартості нерухомого майна або на певну частку нерухомості».
Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 в погашення заборгованості за кредитним договором від 26 серпня 2021 року № 2037300210, після розірвання шлюбу самостійно сплачено 97765 гривень, які є його особистою власністю, суд дійшов до висновку про правомірність стягнення з відповідачки на користь позивача половини суми цих коштів, сплачених останнім за кредитним договором, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 48882,50 гривень компенсації, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.263-265, 350-354 ЦПК,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за виплачену частину боргового зобов`язання за кредитним договором задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за виплачену частину боргового зобов`язання за кредитним договором № 276151619 від 22 вересня 2021 року, після розірвання шлюбу, за період з 25.10.2024 року по 10.12.2025 року у розмірі 48882 (сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:
Позивач : ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя