ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №332/5777/25    Головуючий в 1 інст. Марченко Н.В.
Провадження №33/807/393/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника-адвоката Михайлова Д.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Михайлова Д.О. на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17000 гривень на користь держави, із позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік,
стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №484676 від 16 жовтня 2025 року встановлено, що 16 жовтня 2025 року о 08-42 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Скворцова, буд.1 в місті Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Михайлов Д.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції у відношенні ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.
Вказує, що з наявного відеозапису убачається, що працівниками поліції не проводилась жодна перевірка стану ОСОБА_1 для виявлення ознак алкогольного сп`яніння, яка б була підставою для пропозиції проведення огляду.
Натомість, з відеозапису убачається, що працівник поліції одразу після зупинки транспортного засобу, після перевірки документів питає, чи вживав алкогольні напої, на що отримує категоричну відповідь «Ні». Однак, працівник поліції без озвучення ознак сп`яніння пропонує пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального пристрою Драгер.
Вважає, що без будь-якої підстави та озвучення ознак сп`яніння пропонувалось пройти такий огляд.
На думку апелянта, зі змісту наявних відеоматеріалів можна дійти висновку, що інспектор поліції взагалі не проводив візуальний огляд ОСОБА_1 , а тому не довів наявність у останнього ознак алкогольного чи іншого сп`яніння.
Крім того, вказує, що згідно з відеозаписом, працівник поліції пояснює ОСОБА_1 те, що в нього є два варіанти: або пройти огляд на місці зупинки або відмовитись від проходження огляду. Також, працівники поліції роз`яснюють, якщо не хочете проходити огляд то не проходьте.
Після одержання відмови на проходження огляду на місці зупинки працівниками поліції не було роз`яснено право/обов`язок ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі та відповідно не було запропоновано водію пройти огляд в медичному закладі.
Також, зазначає, що після оголошення адміністративного протоколу та прибуття до розташування військової частини, за наказом військового керівництва був доставлений до медичного закладу Комунального підприємства «Томаківська центральна районна лікарня» Томаківської селищної ради для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. 
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №90 від 16 жовтня 2025 року, було проведено огляд ОСОБА_1 , яким встановлено, що останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння, ознаки алкогольного сп`яніння відсутні.
Тобто, вважає, що ознаки алкогольного сп`яніння, вказані у протоколі, виявлені у ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження, а відтак у працівників поліції були відсутні достатні та обґрунтовані підстави для ініціювання проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із залученням технічних засобів.
Судом першої інстанції вказані обставини враховані не були.
Також, апелянт посилається на порядок, визначений положеннями ст.266-1 КУпАП, а саме щодо проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців.
Вказує, що інспектором поліції у відношенні військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
ОСОБА_1 на момент складання протоколу перебував на військовій службі у ВЧ. Крім того, останній брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, є учасником бойових дій.
Зазначає, що проведення огляду ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Таким чином, апелянт вважає, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з істотним порушенням Порядку №32 та вимог ст.266-1 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Михайлова Д.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280,283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №484676 від 16 жовтня 2025 року, згідно з яким, 16 жовтня 2025 року о 08-42 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Скворцова, буд.1 в місті Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП; 
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку із відмовою останнього на місці зупинки транспортного засобу. Під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис здійснювався за допомогою бодікамери №475861;
у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують та швидкість реакції КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» ЗОР від 16 жовтня 2025 року;
- у довідці про відсутність повторності щодо ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП та отримання останнім посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Кондратенко-Сороки Д., згідно з яким, останній доповідає, що 16 жовтня 2025 року під час здійснення фільтраційних заходів було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , який є діючим військовослужбовцем, в якого під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. 
На ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, серії ЕПР1 №484676, посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобом відсторонено шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджено. Було сповіщено ВСП, проте черговий повідомив, що група ВСП виїжджати не буде. Подія зафіксована на БК 475861.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними, допустимими та достатніми.
Згідно з оскаржуваною постановою, у судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Михайлов Д.О. зауважив, що інспектори патрульної поліції під час спілкування із ОСОБА_1 запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, не провівши візуальний огляд ОСОБА_1 .. Разом із цим, просив суд прийняти до уваги висновок КП «Томаківської центральної районної лікарні» Томаківської селищної ради про проходження огляду ОСОБА_1 16 жовтня 2025 року, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння. За таких підстав, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвокат Михайлов Д.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, просив суд у разі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не позбавляти його права керування транспортними засобами строком на 1 рік, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу та по теперішній час перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ у військовій частині, що підтверджується Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України № 1/96/3401 від 15 вересня 2025 року та є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_3 .
Крім того, під час виконання свого конституційного обов`язку з захисту Батьківщини був неодноразово поранений, що підтверджується відповідними медичними документами.
Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом на один рік фактично паралізує не тільки його особисту військову службу, але й решти військовослужбовців, оскільки без права керування транспортним засобом ОСОБА_1 буде позбавлений можливості виконувати безпосередні свої службові військові обов`язки.
В даному випадку призначене судом покарання фактично паралізує можливість виконання ОСОБА_1 конституційного обов`язку із захисту Батьківщини згідно вимог ст. 65 Конституції України. А отже, при ухвалення постанови просить застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначити ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік
При апеляційному розгляді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Михайлов Д.О. навели доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі та письмових клопотаннях, наданих на адресу апеляційного суду.
Проаналізувавши досліджені докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Перевіряючи доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності у ОСОБА_1 на час події ознак алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
З долученого до протоколу відеозапису убачається, що працівником поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору, на що ОСОБА_1 в категоричній формі зазначив, що не буде проходити, після чого останньому працівниками поліції були неодноразово роз`яснені наслідки відмови від проходження такого огляду та повідомлено про те, що у разі ухилення від проходження огляду, на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за п.2.5 ПДР, а саме – за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Після чого, ОСОБА_1 були зачитані його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. 
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
В свою чергу, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. 
Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 11-21сап21, п.76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 липня 2025 року у справі № 990SCGC/9/25).
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
Відповідно до пункту 3 розділу І даної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи апелянта про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.
Те, що в подальшому ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння та такого стану у нього не виявлено, згідно з висновком лікаря №90 від 16 жовтня 2025 року, який складений 16 жовтня 2025 року, не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.
Так, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Вказаних вимог при проходженні огляду ОСОБА_1 не дотримано, оскільки огляд проводився не у присутності поліцейського.
В свою чергу, згідно з положеннями вищевказаної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. На викладене обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваній постанові. 
Більш того, стосовно ОСОБА_1 складено протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що, як зазначено вище, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Доводи захисника-адвоката Михайлова Д.О., викладені в апеляційній скарзі, про те, що огляд ОСОБА_1 як військовослужбовця, мав здійснюватись в порядку, передбаченому ст.266-1 КУпАП, є безпідставними. Ці доводи ґрунтуються на помилковому розумінні норм права.
Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
З матеріалів справи, серед іншого і з відеозапису, убачається, що  ОСОБА_1 керував не військовим автомобілем на час його зупинки працівниками поліції, та не виконував у той час завдання, пов`язаного з військовою службою, та жодного разу не казав про таке працівникам поліції. 
Отже, підстав для застосування процедури, передбаченої ст.266-1 КУпАП не було.
Окрім того, відповідно до вимог ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, на загальних підставах. 
Крім того, під час здійснення розмежування двох суміжних статей: 266 та 266-1 КУпАП, суд виходить із того, що за своїм видом правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, відноситься до правопорушень на транспорті.
Статтею 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи. Зокрема, органи Національної поліції складають протоколи за статтею 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7. КУпАП.
Чинні положення КУпАП не передбачають можливість та повноваження органів Військової служби правопорядку або начальника військової частини складати протоколи стосовно військовослужбовців за статтею 130 КУпАП.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.
Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Михайлова Д.О. залишити без задоволення. 
Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 332/5777/25