ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
вул.Кн.Острозького, 14а, м.Тернопіль, 46025, тел.:0352520573, e-mail: inbox@te.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
24 червня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/209/26 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.  
за участі секретаря судового засідання: Дика Л.Б. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Приватне агропромислове підприємство "АГРОПРОДСЕРВІС", 47734, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Настасів, код ЄДРПОУ 30356854
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Снятовського Сергія Ярославовича,  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
про: стягнення заборгованості у сумі 891517,39 грн., з якої 677600,00 грн. – сума основної заборгованості, 71380,05 грн.– подвійна облікова ставка НБУ, 7017,34 грн.– 3% річних, 135520,00 грн. – штраф 20% та стягнення судових витрат.
За участі представників:
-позивача: адвокат Олійник Олег Ігорович, ордер серія ВО №1139342 від 04.05.2026;
-відповідача: не з`явився.

Зміст позовних вимог.
Приватне агропромислове підприємство "АГРОПРОДСЕРВІС" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Снятовського Сергія Ярославовича про стягнення заборгованості у сумі 891517,39 грн., з якої 677600,00 грн. – сума основної заборгованості, 71380,05 грн.– подвійна облікова ставка НБУ, 7017,34 грн.– 3% річних, 135520,00 грн. – штраф 20% та стягнення судових витрат.

Позиція позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №11/12/24-2 від 11.12.2024 що оплати вартості поставленого товару (насіння сої ЕС Командор 1-ша репродукція), у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Позиція відповідача.
До матеріалів справи відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. 

Заперечення позивача.
Від позивача до матеріалів справи відповідь на відзив не поступала.

Рух справи.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2026 справу №921/209/26 передано на розгляд судді Хомі С.О.
Ухвалою від 06.04.2026 прийнято позовну заяву № 02-04 документ сформований в системі "Електронний суд" 02.04.2026 (вх. №237 від 02.04.2026) Приватного агропромислового підприємства "АГРОПРОДСЕРВІС" - до розгляду та відкрито провадження у справі №921/209/26 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 04.05.2026 на 12 год. 45 хв.
Ухвалою від 04.05.2026 відкладено підготовче засідання на 03.06.2026 на 09год 40хв..
Ухвалою суду від 03.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.06.2026 на 15 год. 00хв.

Явка сторін.
Представник позивача в судове засідання з`явився, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача не з`явився.
Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи в Господарському суді Тернопільської області шляхом надіслання процесуальних документів в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС «Електронний Суд». Так ухвала від 06.04.2026 про відкриття провадження у справі надіслана та доставлена 07.04.2026 до Електронного кабінету відповідача, про що свідчить Довідка про доставку електронного листа, підписана відповідальним працівником суду та знаходиться в матеріалах справи. 

Розгляд заяв та клопотань.
Жодні заяви та клопотання не поступили.

Технічна підтримка.
Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ВКЗ).

Процесуальні дії суду.
Судом 24.06.2026 оголошено скорочене рішення ( вступна та резолютивна частини).

Суд, розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступні фактичні обставини.
11 грудня 2024 року між Приватним агропромисловим підприємством «АГРОПРОДСЕРВІС» (Постачальник) та Фізичною особою підприємцем Снятовським Сергієм Ярославовичем (Покупець) укладено Договір поставки № 11/12/24-2 (далі по тексту – Договір) та Специфікацію №1 до Договору поставки № 11/12/24-2 від 11.12.2024, відповідно до умов яких сторони взяли на себе наступні зобов`язання.
Постачальник відповідно до умов цього Договору зобов`язується поставити, а Покупець – прийняти та оплатити насіння сої ЕС Командор 1-ша репродукція ( надалі по тексту – Товар), в кількості 46 тонн ( п. 1.1 Договору).
Ціна однієї тонни Товару (насіння сої ЕС Командор 1-ша репродукція) складає 32 000,000 грн, що еквівалентом 767,57 доларів США, ціна на день укладення Даного договору по Курсу продажу долара США на міжбанківському ринку https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/mb/rate/ ( п. 21. Договору).
Ціна партії Товару, що підлягає поставці Покупцю за даним Договором становить 1 472 000,00грн, що еквівалентом 35 308,23 доларів США, ціна на день укладення Даного договору по Курсу продажу долара США на міжбанківському ринку https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/mb/rate/ ( п. 2.2 Договору).
Покупець зобов`язаний здійснити повну оплату Товару згідно наданого Постачальником рахунку на оплату в строк до 01.10.2025 року ( п. 2.3 Договору).
Розрахунки по даному договору здійснюються шляхом перерахування Покупцем:
- 20% вартості насіння сої в сумі 294 400,00 грн авансовий платіж до 31.12.2025року;
- 30% від вартості насіння в сумі 441 600,00 грн еквівалентної 10 592,47 доларів США по курсу продажу долара США на міжбанківському ринку https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/mb/rate/ на день здійснення оплати до 31.07.2025 року;
- 50% вартості насіння в сумі 736 000,00 грн еквівалентної 17 654,11 доларів США по курсу продажу долара США на міжбанківському ринку https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/mb/rate/ на день здійснення оплати 01.10.2025 року ( п. 2.4 Договору та п. 3 Специфікації).
Датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної, товарно-транспортної накладної обома Сторонами, що засвідчує прийняття товару Покупцем від Постачальника. Сторони погодилися, що особи, які підписали видаткову накладну, товарно-транспортну накладну та/або акт прийому-передачі товару з прикладенням печатки (або штампу), за наявності останнього у Покупця, являються уповноваженими особами на підписання даних документів та їх підписи свідчать про приймання-передачу товару ( п. 3.2 Договору).
При передачі товару Постачальник зобов`язаний передати всю необхідну документацію на товар, а Покупець зобов`язаний прийняти товар і підписати видаткову накладну, товарно-транспортну накладну ( п. 3.3. Договору).
У разі порушення строку оплати Товару Покупець зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний розпочатий день (добу) прострочення, а також проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 3% річних від простроченої суми (ст. 625 Цивільного кодексу України). Пеня, передбачена даним пунктом, нараховується протягом всього строку (періоду) прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання (п. 5.2 Договору).
У випадку прострочення Покупцем грошового зобов`язання понад 14 календарних днів, Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф в розмірі 20% відсотків від вартості неоплаченого товару ( п. 5.3 . Договору).
Сторони домовилися, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання представниками сторін, яка зазначена в правому верхньому куті першої сторінки цього Договору, скріплення печатками Сторін, у разі їх наявності, і діє до 31 грудня, року який зазначений в правому верхньому куті першої сторінки цього Договору включно, а в частині невиконання зобов`язань Сторін, що виникли на момент дії цього Договору, до їх повного виконання ( п. 6.1. Договору).
Строк (термін) дії Договору щорічно продовжується у разі відсутності письмового повідомлення до дати закінчення чергового строку (терміну) дії Договору,від будь-якої зі Сторін до іншої Сторони про небажання продовжувати договірні відносини ( не пізніше ніж за 30 календарних днів до його закінчення), строк (термін) дії цього Договору вважається автоматично продовженим на тих самих умовах – до 31 грудня наступного року включно ( п. 6.2. Договору).
11.12. 2024 позивач надав відповідачу Рахунок на оплату №1418 від 11.12.2026 на суму 1 472 000,00грн.
31.12.2024 року, на підставі рахунку на оплату № 1418 від 11.12.2024 року відповідачем було проведено авансовий платіж в сумі 294 400,00 гривень, що підтверджується випискою банку за 31.12.2024 року.
Позивач стверджує, що на виконання зобов`язань за Договором ним поставлено, а відповідачем прийнято Товар – насіння сої ЕС Командор, 1 репродукція, в загальній кількості 46 тон, на зальну вартість 1 472 000,00 гривень з ПДВ, на підтвердженя передачі Товару позивачем були видані видаткові накладні за № 2267 від 27.03.2025 року та № 2346 від 31.12.2025 року, а також товарно-транспортні накладні за № 2538 від 27.03.2025 року та № 2648 від 31.03.2025 року, та передані для підписання відповідачу, оскільки отримання Товару здійснювалось безпосередньо водієм.
Однак, відповідач отримавши Товар, не повернув підписані зі своєї сторони примірники видаткових та товарно-транспортних накладних. Причини не повернення не повідомив.
Разом з тим, відповідач 29.09.2025 року частково здійснював оплатив отримай товар, а саме: 29.09.2025 року на суму 50 000,00 гривень, що підтверджується випискою банку за 29.09.2025.
З метою досудового врегулювання правовідносин за Договором, позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію за № 08-10/25-1 від 08.10.2025 року, в якій просив здійснити оплату заборгованості за товар поставлений згідно Договору поставки № 11/12/24-2 від 11.12.2024 та Специфікації №1 до Договору в розмірі 1 127 600,00грн не пізніше 17.10.2025 року.
Відповідач у відповіді на претензію №16/10 від 16.10.2025 визнав заборгованість, зазначивши, що не погасив вчасно суму 1 127 600,00грн через несприятливі погодні умови , що не дало змоги вчасно зібрати урожай та зобов`язався погасити заборгованість за договором до 01.11.2025 року. 
Однак взяті на себе зобов`язання, щодо плати товару відповідач виконав частково перерахувавши позивачу у період з 15.10.2025 по 25.11.2025 кошти на загальну суму 450 000,00 грн, а саме: 15.10.2025 року суму 50 000,00 гривень; 04.11.2025 року суму 200 000,00 гривень; 11.11.2025 року суму 50 000,00 гривень; 17.11.2025 року суму 50 000,00 гривень; 20.11.2025 року суму 50 000,00 гривень; 25.11.2025 року суму 50 000,00 гривень (виписка банку за 25.11.2025 року, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 677 600,00грн.
Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо оплати отриманого товару, стало підставою для звернення Приватним агропромисловим підприємством "АГРОПРОДСЕРВІС", з позовом до суду про стягнення 677600,00 грн – суми основної заборгованості, 71380,05 грн – подвійної облікової ставки НБУ, 7017,34 грн.– 3% річних, 135520,00 грн – штрафу 20%. 

Оцінивши подані позивачем докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України) (надалі - ГПК України).
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли зобов`язання за договором поставки.
Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Приписами ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України на покупця покладається обов`язок оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; при цьому, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ч.1 ст. 691 ЦК України).
Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу (ч.1 ст. 694 ЦК України).
Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору поставки № 11/12/24-2 від 11.12.2024 та Специфікації №1 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 472 000,00 гривень, отримання якого відповідач підтвердив у відповіді на претензію №16/10 від 16.10.2025.
Відповідач не повністю оплатив отриманий товар за Договором поставки № 11/12/24-2 від 11.12.2024, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 677 600,00грн.
Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати отриманого товару матеріали справи не містять.
На підставі вищевикладеного, та зважаючи на відсутність доказів оплати відповідачем отриманого товару на суму 677 600,00грн., позовна вимога про стягнення заборгованості у сумі 677 600,00грн.грн підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Позивач здійснив нарахування на суму 7 017,34грн – 3% річних за період з 26.11.2025 по 31.03.2026.
Здійснивши перерахунок нарахованих 3% річних, суд встановив, що сума трьох процентів річних період з 26.11.2025 по 31.03.2026 становить 7 017,34грн, а тому, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 7 017,34грн. – 3% річних.
Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Позивач відповідно до умов п.5.2 Договору нарахував відповідачу пеню в розмірі 71380,05грн – за період з 26.11.2025 по 31.03.2026.
Здійснивши перерахунок нарахованої позивачем пені, суд дійшов до висновку, що пеня за прострочення виконання зобов`язання відповідачем за період з 26.11.2025 по 31.03.2026 становить 71380,05грн ( розрахунок суду додається до матеріалів справи).
А тому, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача заявлених 71380,05грн пені.
Також позивач відповідно до умов п. 5.3 Договору нарахував відповідачу штраф в розмірі 20% від суми заборгованості що становить 135 520,00грн.
Здійснивши перерахунок штрафу, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 135 520,00грн - 20% штрафу.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частинами 2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Судовий збір.
Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд зазначає, що частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, з урахуванням зазначених положень, а також з огляду на обставини подання позивачем позовної заяви через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду з даною позовною вимоги становить 10698 грн 21 коп грн (891 517,3грн х 1,5% х 0,8).
Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмір 13 372,00грн згідно платіжної інструкції № 2600842550 від 04.04.2026.
Таким чином при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 2673,79 грн (13 372,00 грн (фактично сплачено) – 10 698,21 грн (підлягало до сплати)).
За змістом п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору від позивача до матеріалів справи не поступило.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача.
З врахуванням п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору на суму 10 698,21 грн на користь позивача.

Витрати на правову допомогу.
Витрати на правову допомогу учасниками справи не заявлялись.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити.
2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Снятовського Сергія Ярославовича,  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Приватного агропромислового підприємства "АГРОПРОДСЕРВІС", 47734, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Настасів, код ЄДРПОУ 30356854:
- 677600 (шістсот сімдесят сім тисяч шістсот) грн 00 коп. – сума основної заборгованості, 
- 71380 (сімдесят одна тисяча триста вісімдесят) грн 05 коп.– пені (подвійна облікова ставка НБУ),
- 7017 ( сім тисяч сімнадцять) грн 34 коп. – 3% річних,
- 135520 ( сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять) грн 00 коп. – штраф 20%.
– 10698 ( десять тисяч шістсот дев`яносто вісім ) грн 21 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. Копію рішення надіслати:
-позивачу до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд";
-відповідачу до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд".

Позивач: Приватне агропромислове підприємство "АГРОПРОДСЕРВІС", 47734, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Настасів, код ЄДРПОУ 30356854.
Відповідач: Фізична особа-підприємець Снятовський Сергій Ярославович,  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано: 02 липня 2026 року. 
Суддя С.О. Хома