Справа № 560/21879/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

15 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить
визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області № 222650008448 від 02.06 2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком,
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до загального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком періодів роботи: з 01.09.1980 по 16.07.1983, з 05.11.1983 по 23.07.1986, з 01.01.1990 по 31.12.2000 та
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити пенсію за віком з дня звернення за пенсією.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що у зв`язку із досягненням пенсійного віку звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням від 02.06.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовило у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.09.1980 по 16.07.1983, з 05.11.1983 по 23.07.1986, з 01.01.1990 по 31.12.2000. Вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії та зарахуванні зазначених періодів роботи до страхового стажу протиправним, оскільки спірні періоди роботи підтверджується записами у трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж. Вважає, що витребування та перевірка додаткових документів та довідок є правом пенсійного органу. Просить задовольнити позовні вимоги.
Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на позовну заяву, у якому представник зазначає, що до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки ( НОМЕР_1 ), оскільки записи внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 № 162, а саме: навчання 01.09.1980 по 16.07.1983 та з 05.11.1982 по 23.07.1986 - не зазначено дату видачі документа, на підставі якого внесено записи, документ про навчання не надано; роботи за 1990 - 2000 роки згідно довідки від 07.06.2024 № 01-21/395, оскільки не надано сканованої копії оригіналу цієї довідки; з 01.12.1992 по 17.02.2000 - має місце великий проміжок часу між датою звільнення та датою наказу про звільнення з роботи.). Страховий стаж з 01.01.1999 враховано пропорційно даним, наявним в Індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказує, що страховий стаж позивача становить 20 років 05 місяців 25 днів. Просить відмовити у задоволені позову.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що згідно з поданими документами та даними персоніфіковного обліку страховий стаж позивача становить 20 років 05 місяців 25 днів, що не достатньо для призначення пенсії. Вказує, що вимога щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи є дискреційними повноваження відповідача. У задоволенні позову просить відмовити.
Ухвалою від 15.06.2026 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до запису трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.07.1987 позивач з 01.09.1980 по 16.07.1983 навчався у Грицівському СПТУ №38 та з 05.11.1985 по 23.07.1986 навчався у Грицівському СПТУ №19. 
Відповідно до диплому НОМЕР_2 позивач 01.09.1980 вступив до Грицівського СПТУ-8 та 16.07.1983 закінчив повний курс навчання. Згідно диплому НОМЕР_3 позивач 01.09.1985 вступив до Грицівського СПТУ-19 та 23.07.1986 закінчив повний курс навчання. 
Згідно записів вкладишу у трудову книжку колгоспника № НОМЕР_4 від 22.02.1995 з 01.12.1992 рахується членом спілки селян "Мрія", їздовий МТФ №2; 17.02.2000 виведений з членів спілки селян "Мрія" у зв`язку із реформуванням її на сільськогосподарський виробничий кооператив "Колос" та 17.02.2000 прийнятий в члени сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колос". 10.02.2001 виведений з членів сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колос" у зв`язку із реорганізацією його на СТОВ "Райдуга". За інформацією розділу "Трудову участь у суспільному господарстві" з 1990 по 2001 рік виконував річний мінімум трудової участі в громадському господарстві.
Рішенням від 02.06.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи (32 роки), передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при наявному стажі - 20 років 05 місяців 25 днів. До страхового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки, а саме: навчання 01.09.1980 по 16.07.1983 та з 05.11.1982 по 23.07.1986 оскільки не зазначено дату видачі документа, на підставі якого внесено записи, документ про навчання не надано; роботи за 1990 - 2000 роки згідно довідки від 07.06.2024 № 01-21/395, оскільки не надано сканованої копії оригіналу цієї довідки; з 01.12.1992 по 17.02.2000 - має місце великий проміжок часу між датою звільнення та датою наказу про звільнення з роботи.
Вважаючи протиправним рішення відповідача-2 від 02.06.2025 про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту Закон №1058- ІV).
За змістом частини першої статті 26 Закону № 1058-IV з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Частиною 2 статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058- ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону №1058- ІV).
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До 01.01.2004 (дата набрання чинності Законом України № 1058-IV) порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон України № 1788-XII).
Стаття 56 Закону № 1788-XII встановлює види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.
За нормами частини першої статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків (пункт "а" частини третьої статті 56 Закону №1788-ХІІ) та навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі (пункт "д" частини третьої статті 56 Закону №1788-ХІІ).
Згідно з статтею 62 Закону України №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 зазначеного Порядку встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, основним документом, який підтверджує трудовий стаж, набутий до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 01.01.2004, є трудова книжка і лише при її відсутності, або відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно із Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 637. Для призначення пенсії за віком за даними трудової книжки необхідна наявність в ній відомостей щодо стажу роботи. Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.
З 20.06.1974 порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 (далі - Інструкція № 162).
Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
На момент проходження позивачем навчання у Грицівському СПТУ діяв Закон УРСР "Про народну освіту" від 01.10.1974.
Згідно статті 42 Закону УРСР "Про народну освіту" професійно-технічні навчальні заклади є основною школою професійно-технічної освіти молоді і формування гідного поповнення робітничого класу. 
Відповідно до статті 48 Закону УРСР "Про народну освіту" особам, які закінчили професійно-технічні навчальні заклади, присвоюється відповідна кваліфікація (розряд, клас, категорія) з професії і видається атестат встановленого зразка, а тим, хто добився особливих успіхів у навчанні при зразковій поведінці, - атестат з відзнакою. Особам, які закінчили середні професійно-технічні училища, видається диплом про присвоєння кваліфікації з професії і здобуття середньої освіти, а тим, хто особливо відзначився, - диплом з відзнакою. Особам, які пройшли навчання з нової професії або підвищили кваліфікацію безпосередньо на виробництві і успішно склали кваліфікаційний екзамен, видається свідоцтво єдиної форми про здобуту спеціальність і присвоєний розряд, клас, категорію.
Пунктом 8 Порядку №637 встановлено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Отже до страхового стажу зараховуються періоди навчання за денною формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, які підтверджені дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Суд встановив, що періоди проходження навчання позивача у Грицівському СПТУ, з 01.09.1980 по 16.07.1983 та з 05.11.1982 по 23.07.1986 не зараховані до стажу роботи за відсутності дати видачі документу, на підставі якого внесено записи та ненаданням та ненаданням документу про навчання. 
Пунктом 2.10 Інструкції № 162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я, по батькові (повністю, без скорочень чи заміни імені і по батькові ініціалами), і дата народження вказуються на основі паспорту чи свідоцтва про народження. Освіта - середня, середньо спеціальна та вища - вказуються лише на основі документів (атестату, посвідчення, диплому). Запис про незакінчену середню чи незакінчену вищу освіту також можу бути здійснений лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу тощо).
Вказана норма встановлює підстави та вимоги до внесення інформації щодо навчання до трудової книжки, які здійснюються на підставі документу про освіту, вказівка щодо зазначення у трудовій книжці реквізитів документу про освіту в Інструкції №162 відсутня.
Отже відсутність у записі трудової книжки інформації щодо документу на підставі якого внесено запис про навчання не може бути підставою для не зарахування часу навчання до страхового стажу.
Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1/зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1 зі мінами).
Відповідно пункту 1.8 розділу І Порядку №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія).
Матеріали справи не містять інформації про те, що територіальний орган пенсійного фонду при прийнятті заяви про призначення пенсії повідомив позивача про необхідність надання додаткових документів, а саме документів про навчання, на відсутність яких посилається відповідач-2 у оскаржуваному рішенні.
Тому, відповідач-2 безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача період проходження навчання згідно записів у трудовій книжці з 01.09.1980 по 16.07.1983 та з 05.11.1985 по 23.07.1986 (а не як помилково зазначає у позовних вимогах позивач з 05.11.1983 та відповідач у рішенні з 05.11.1982).
Згідно з пунктом "а" статті 3 Закону № 1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які зокрема є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Відповідно до частини другої статті 56 Закону №1788-ХІІ при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі трудових книжок колгоспників, які схвалені Союзною радою колгоспників 14.03.1975 
Відповідно до пунктів першого, другого Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі Основні положення №310) трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів; наявні у колгоспників трудові книжки раніше встановленого зразка обміну нові не підлягають.
Згідно з пунктом 5 зазначених Основних положень №310 до трудової книжки колгоспника вносяться відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум трудової участі у громадському господарстві, його виконання.
Пунктом 7 Основних положень №310 встановлено, що у випадках, коли у трудовій книжці колгоспника заповнені всі сторінки відповідних розділів, трудова книжка доповнюється вкладишем.
Таким чином наявність у трудовій книжці колгоспника відомостей про виконання встановлено мінімуму трудової діяльності є обов`язковим, оскільки при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується лише час роботи за фактичною тривалістю.
Позивач, згідно записів копії вкладишу до трудової книжки колгоспника, 01.12.1992 прийнятий у члени спілки селян "Мрія", яка в подальшому реорганізована на сільськогосподарський виробничий кооператив "Колос" та СТОВ "Райдуга", де працював до 14.12.2011. За інформацією розділу "Трудову участь у суспільному господарстві" з 1990 по 2001 рік виконував річний мінімум трудової участі в громадському господарстві. 
Отже надані позивачем документи підтверджують період роботи з 01.01.1990 по 31.12.2000 року.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи. У цій постанові Верховний Суд зазначив, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить.
Посилання відповідачів на наявність у записі трудової книжки часового проміжку між датами, як на підставу не зарахування періоду роботи до страхового стужу, суд вважає безпідставним, оскільки неналежне заповнення роботодавцем трудової книжки не може бути підставою для позбавлення позивача права зарахування до страхового стажу періодів роботи, зазначених у цій трудовій книжці, оскільки трудовим законодавством України не передбачений обов`язок працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки. Тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Крім того підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи за 1990-2000 роки стала відсутність сканованої копії оригіналу довідки.
Пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів працівник сервісного центру, з поміж іншого, сканує документи, на створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
Таким чином Порядок 22-1 покладає обов`язок щодо сканування документів на посадову особу пенсійного органу, яка здійснює прийом та обслуговування осіб.
Зазначене свідчить про недотримання пенсійним органом вимог п.4.2 Порядку 22-1, зокрема щодо сканування документів, що призвело до відмови у зарахуванні до стажу роботи позивача періоду роботи з 1990 по 2000 роки.
Тому, відповідач-2 безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 01.01.1990 по 31.12.2000. 
Відтак, спірні періоди роботи 01.09.1980 по 16.07.1983, з 05.11.1985 по 23.07.1986 та з 01.01.1990 по 31.12.2000 слід зарахувати до страхового стажу позивача, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 02.06.2025 підлягає скасуванню.
Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо зарахування спірних періодів до страхового стажу суд враховує таке.
Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу IV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Таким чином, сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території. Після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (пункт 4.10). Виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
У межах спірних правовідносин заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та за результатом її розгляду прийняте спірне рішення.
Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.
Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання про зарахування періодів роботи з 01.09.1980 по 16.07.1983, з 05.11.1985 по 23.07.1986, з 01.01.1990 по 31.12.2000 є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яке за принципом екстериторіальності розглянуло заяву позивача та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.
Тому, для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача-2 зарахувати до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.09.1980 по 16.07.1983, з 05.11.1985 по 23.07.1986, з 01.01.1990 по 31.12.2000.
Щодо позовної вимоги про призначення пенсії, суд зазначає, що станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилося 60 років, загальний страховий стаж позивача становить 20 років 05 місяців 25 днів, у урахуванням зарахованого судом періоду роботи з 01.09.1980 по 16.07.1983, з 05.11.1985 по 23.07.1986, з 01.01.1990 по 31.12.2000 загальний страховий стаж становить понад 32 роки. Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягнення 60 років 26.05.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії.
Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Статтею 13 Європейської Конвенції з прав людини передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.
За змістом пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Тому, з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача суд вважає за доцільне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити пенсію за віком з 11.05.2025.
Щодо доводів відповідача про дискреційні повноваження, суд зазначає таке.
Дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень передбачають можливість вибору між кількома правомірними варіантами поведінки, однак у даному випадку відповідач не наділений свободою розсуду щодо зарахування до страхового стажу періодів, які підтверджені належними доказами та відповідають вимогам законодавства.
Натомість, за наявності встановлених законом умов, орган Пенсійного фонду зобов`язаний діяти у чітко визначений спосіб, а саме врахувати відповідні періоди стажу та призначити пенсію, що свідчить про відсутність у нього дискреції у цьому питанні.
З огляду на викладене, зобов`язання судом відповідача зарахувати до страхового стажу спірний період та призначити позивачу пенсію є належним способом захисту порушеного права, а не втручанням у дискреційні повноваження, оскільки у спірних правовідносинах відповідач не мав альтернативних правомірних варіантів поведінки.
Положеннями частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 02.06.2025 №222650008448 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1980 по 16.07.1983, з 05.11.1985 по 23.07.1986, з 01.01.1990 по 31.12.2000 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладишу у трудову книжку колгоспника № НОМЕР_4 і призначити пенсію за віком з 11.05.2025.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)  Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А,м. Кропивницький,Кіровоградська обл., Кропивницький р-н,25009 , код ЄДРПОУ - 20632802) 	
Головуючий суддя 		О.К. Ковальчук