ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
02 червня 2026 року
м. Харків
справа № 623/2871/20
провадження № 22-ц/818/3027/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.
за участі секретаря Шнайдер Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Акцент Банк» про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 623/2871/20 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2026 року, постановлене суддею Рибальченко Л.М.
в с т а н о в и в:
У грудні 2025 року АТ “Акцент Банк” звернулось до суду із заявою, в якій просить поновити строки пред`явлення виконавчих документів, виданих за рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року по справі № 623/2871/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором NSAMABWFC00002022281 від 11 травня 2019 року в розмірі 17593,52 грн та судовий збір в розмірі 2102 грн; видати дублікати виконавчих документів виданих за рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року по справі 623/2871/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором №SAMABWFC00002022281 від 11.05.2019 року в розмірі 17593,52 грн та судового збору в розмірі 2102 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2026 року у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ “Акцент Банк” просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву в повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, суд першої інстанції не звернув увагу, що виконавчі листі втрачені позивачем. Банком була надана довідка підписана керівниками банку, в якій зазначено, що виконавчий лист було втрачено. Та довідка з виконавчої служби про те, що виконавчий лист не знаходиться на виконанні. Посилання суду на подвійне стягнення жодним чином не обґрунтовано. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що відтак, суд позбавлений можливості видати дублікат виконавчого листа, оскільки дублікат виконавчого листа видається тільки у разі доведеності втрати його оригіналу. Заявником не надано суду жодного належного та достатнього доказу, який би свідчив про втрату отриманого оригіналу виконавчого документа. При цьому видача дубліката може призвести до подвійного стягнення, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа. При цьому строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не є пропущеним.
Такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC00002022281 від 11 травня 2019 року в розмірі 17593,52 грн та судовий збір у розмірі 2102 грн.
04 березня 2021 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області було направлено на адресу АТ «Акцент – Банк» два виконавчі листи (а.с. 47).
Відповідно до зворотного повідомлення, 12 березня 2021 року АТ «Акцент – Банк» отримало вказані виконавчі листи (а.с. 49).
Відповідно до довідки від 21 листопада 2025 року Голова правління «Акцент» та Керівник направлення технологій стягнення проблемной заборгованості АТ «А-Банк» засвідчили, що АТ «Акцент-Банк» було втрачено виконавчі листи по справі № 623/2871/20.
Відповідно до листа Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21 грудня 2023 року згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження до Відділу на виконання не надходили документи, в яких стягувачами є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 а стягувачем АТ «Акцент Банк».
Щодо видачі дубліката виконавчого листа.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
У частинах 1, 3 статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 квітня 2019 року у справі № 2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі № 405/12449/13-ц.
Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11.
Матеріалами справи підтверджено факт втрати виконавчих листів саме Банком, тому фактично виконавчі листи не були подані до виконання до відділу виконавчої служби.
Норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Таким чином судова колегія вважає, що заявником доведено втрату виконавчих листі самим АТ «Акцент Банк» в межах своєї установи.
Тому ухвала суду в цій частині не відповідає фактичним обставинам справи.
Щодо строку пред`явлення виконавчих листів.
Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Згідно з ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, строки, встановлені у ч. 1 вказаної статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Законом № 2129-IX від 15.03.2022 розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, згідно з підпунктом 4 якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Тобто усі строки, які є у Законі, перериваються до припинення або скасування воєнного стану.
Отже, виконавчий документ підлягає пред`явленню, а строки пред`явлення не вважаються пропущеними.
Строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, які були видані Ізюмським міськрайонним судом Харківської області на виконання рішення суду від 10 листопада 2020 року закінчився 10 листопада 2023 року.
Водночас 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII доповнено пунктом 102, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені Законом № 1404-VIII строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Воєнний стан, запроваджений в Україні 24 лютого 2024 року наразі, не припинено та не скасовано.
Заявником не пропущено строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки з урахуванням перехідних положень ЦПК визначені Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у видачі дубліката виконачого листа, з ухваленням нової про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до пункту 2 частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із положеннями статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст.367,368, п. 2 ч. І ст.374, п.п.1,3,4ч. 1 ст.376,381,382-384,389,390 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2026 року скасувати в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа та ухвалити в цій частині нову ухвалу.
Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.
Видати дублікати виконавчих документів виданих за рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року по справі 623/2871/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором №SAMABWFC00002022281 від 11.05.2019 року в розмірі 17593,52 грн та судового збору в розмірі 2102 грн.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий: О.В. Маміна
Судді:  Ю.М. Мальований
О.Ю. Тичкова