"13" травня 2026 р.    Єдиний унікальний номер судової справи: 150/202/26
Номер провадження: 1-кп/150/45/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року          с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участі секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 17 лютого 2026 року за № 12026020170000027 відносно  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Моївка Чернівецького району Вінницької області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Інспектором відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та поліцейським СРПП відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 , 16 лютого 2026 року близько 19 години 06 хвилин по вул. Шкільна, буд. 13 в с. Моївка Могилів-Подільського району Вінницької області, було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21154, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в порушення вимог п. 9.2 б Правил дорожнього руху України, не подав світлового сигналу світловим покажчиком повороту перед здійсненням маневру повороту.
Після зупинки даного автомобіля, поліцейськими СРПП відділення поліції № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області водія ОСОБА_7 було повідомлено про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль.
Під час перевірки документів водія, у ОСОБА_7 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на що останньому на місці зупинки було запропоновано у встановленому законом порядку, на підставі п. 2.5 ПДР, пройти огляд га стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_7 погодився та пройшов даний огляд, результат якого показав вміст спирту у тілі ОСОБА_7 у розмірі 2,09% проміле, після чого працівниками поліції було розпочато розгляд адміністративної справи відповідно до ст.. 222 КУпАП за порушення ОСОБА_7 правил дорожнього руху України та складання адміністративних матеріалів за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В цей час на місце події прибула співмешканка водія ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , яка усвідомлюючи, що її співмешканцем ОСОБА_7 було допущено порушення правил дорожнього руху, за які передбачено адміністративну відповідальність, у цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на надання службовим особам – поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди за не вчинення ними з використанням службового становища відповідних дій в інтересах ОСОБА_7 , а саме не притягнення його до відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння).
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_8 , знаходячись в службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Daster», державний номерний знак НОМЕР_2 , достовірно знаючи, що поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 являються службовими особами органів Національної поліції України, перебували в однострої та назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання, мали при собі нагрудний жетон закріплений на форменому одязі, а також в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до правопорушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для ОСОБА_7 адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході спілкування із поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , неодноразово висловлювала словесну пропозицію надати їм неправомірну вигоду та в подальшому надала таку неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 8 000,00 грн. за не складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_7 .
У подальшому, поліцейський СРПП ВП № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 16 лютого 2026 року о 20 годині 53 хвилини про факт пропозиції та надання ОСОБА_4 неправомірної вигоди за не складання адміністративних матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення її співмешканцем ОСОБА_7 повідомив на спеціальну лінію «102» ГУНП у Вінницькій області, після чого він та інспектор ОСОБА_5 діяли у відповідності до Закону України «Про запобігання корупції».
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала в повному обсязі та суду показала, що 16 лютого 2026 року й вечірній час доби, підходила до власного будинку, де побачила проблискові маяки автомобіля поліції. Підійшовши блище, працівники поліції їй повідомили, що її співмешканець керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_7 сказав ОСОБА_8 зайти в будинок та взяти гроші аби дати їх працівника поліції. Взявши грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. ОСОБА_4 почала давати їх поліцейським, на що останні повідомили про те, що здійснюється відео фіксація та аби вона припинила вказані дії, на що ОСОБА_4 залишила вказані кошти на сидінні службового автомобіля працівників поліції та пішла. На даний час розуміє протиправність свого вчинку та жалкує про скоєне. 
Суд, враховуючи думку учасників судового процесу, переконавшись у правильному розумінні змісту обставин кримінального правопорушення, у тому, що їхня позиція є добровільною, роз`яснивши, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого.
На підставі наведеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища. 
Досліджуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 суд встановив наступне.
Обвинувачена раніше не судима, про що свідчить вимога про судимість від 18.02.2026.
Згідно довідки Моївського старостинського округу Бабчинецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 18.02.2026 №52, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно. 
Згідно довідок КНП «Чернівецька районна лікарня» №№19, 31 від 18.02.2026 ОСОБА_4 на обліку у кабінеті лікаря нарколога не перебуває, за психіатричною допомогою не зверталася.
Згідно досудової доповіді складної відносно особи обвинуваченої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній, тому орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства у тому числі інших осіб. 
Обставин, що обтяжують покарання  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, відповідно до ст. 67 КК України в ході судового розгляду не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. 
Згідно зі статтею 75 КК України у разі якщо суд крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання. 
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів встановлених законом щодо призначення покарання. 
Виходячи з принципів законності, справедливості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, що його пом`якшує, а саме щире каяття, позитивну характеристику обвинуваченої за місцем проживання, відсутність судимостей, її ставлення до скоєного, характер вчиненого кримінального правопорушення, а також відомості досудової доповіді, згідно із якою виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, що не становитиме небезпеки для суспільства у тому числі інших осіб, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 Особливої частини КК України у виді штрафу.
На переконання суду, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, вказана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також, що такою, що відповідає особі обвинуваченої, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.02.2026 по справі № 153/263/26 на грошові кошти в сумі 8000,00 грн.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України та п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України. Так, компакт диски DVD-RW, об`ємом 4,7 GB, марки «Mr.DATA» із вмістом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських від 16.02.2026 залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження у прокурора. Грошові кошти в сумі 8 000,00 грн., купюрами шість купюр номіналом по одній тисячі гривень та чотири купюри номіналом по п`ятсот гривень, які 16.02.2026 під час огляду було вилучено та поміщено до спецпакету НПУ CRI 1049581, підлягають конфіскації в дохід держави на підставі ст. 96-2 КК України, як такі, що були предметом кримінального правопорушення.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 373-376, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити їй покарання у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.02.2026 по справі № 153/263/26.
Речові докази:
- компакт диски DVD-RW, об`ємом 4,7 GB, марки «Mr.DATA» із вмістом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських від 16.02.2026 залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження у прокурора;
- грошові кошти в сумі 8 000,00 грн., купюрами шість купюр номіналом по одній тисячі гривень та чотири купюри номіналом по п`ятсот гривень, які 16.02.2026 під час огляду було вилучено та поміщено до спецпакету НПУ CRI 1049581, що передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області - конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Чернівецький районний суд Вінницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя         ОСОБА_9