Справа № 734/3345/25 	Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М. 	
Провадження № 33/4823/346/26 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Сіренка М.Ю. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2026 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 27.07.2025 о 00:17 год за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, м. Остер, вул. Незалежності, 68 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом “Hyundai Kona”, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що протокол поліцейськими складено з порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, а саме через 35 годин з моменту встановлення особи – 28.07.2025 об 11:08 год, тому вважає його неналежним і недопустимим доказом по справі. На думку захисту, поліцейським було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема щодо установлення ознак сп`яніння у водія. Вказує, що зафіксована на відеозаписі поведінка поліцейських полягає в активному спонуканні до відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, незважаючи на неодноразові висловлені ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, тому вважає така поведінка ОСОБА_1 не може розцінюватися як відмова від проходження огляду. Вказує, що у фабулі протоколу не вказано, які саме дії ОСОБА_1 вчинив з метою ухилення від огляду, тобто обвинувачення у протоколі не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, з відеозапису не вбачається, що поліцейські складали будь-які документи відносно відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Так само не зафіксовано складання направлення на медичний огляд . Наголошує на недоведеності вини ОСОБА_2 та відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Сіренко М.Ю. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена “Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року була затверджена “Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 
Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції…№ 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. 

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 404961 від 28.07.2025 ОСОБА_1 від підпису у протоколі та пояснень відмовився. (а.с. 9).
Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови (а.с. 6). 
Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 4). 

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
Так, з відеозапису поліцейського убачається як було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування поліцейський повідомляє, про ведення відеофіксації та про те, що відчутний запах алкоголю із салону автомобіля. На запитання поліцейського чи вживав водій алкоголь, оскільки відчутний запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу “Драгер” або в медичному закладі, на що водій спочатку погодився на місці, а в подальшому передумав та погодився проїхати до медичного закладу, проте лише на своєму автомобілі. Поліцейський наголосив на забороні ним керувати автомобілем, оскільки вбачає ознаки алкогольного сп`яніння. Водночас, інший поліцейський ознайомив пасажира за його вимогою з документами про повірку на спеціальний технічний засіб. В подальшому на неодноразову вимогу поліцейського проїхати у службовому автомобілі до медичного закладу водій пояснював, що він не відмовляється, проте сідати до службового автомобіля не буде, наголошував на забезпеченні безпеки його автомобіля. Поліцейський повідомляє, що така поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду. Поліцейський повідомив про складання протоколу стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 ПДР, наказав очікувати складання адміністративних матеріалів та наголосив на забороні водія керувати транспортним засобом. Проте, ОСОБА_1 сів за кермо свого автомобіля та залишив місце події, поліцейські здійснювали переслідування водія, яке виявилося невдалим. З відеозапису від 28.07.2025 вбачається спілкування поліцейського та ОСОБА_1 , який повідомив, що чекав поліцейських на території лікарні, однак огляд на визначення стану сп`яніння не проходив. Поліцейський роз`яснює права і обов`язки, також право на правову допомогу та повідомляє про складання протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлює ОСОБА_1 із змістом протоколу, від підпису якого та отримання копії він відмовився на камеру.

Отже, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті справи.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.
Доводи захисту про те, що поліцейські схиляли ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, зокрема і у відеозаписі. Посилання захисту на те, що ОСОБА_1 спочатку погодився на огляд, а потім відмовився є схилянням його до відмови хибне, оскільки погоджуватися чи відмовлятися від огляду є правом особи, а не схилянням до відмови. Разом з тим, така відмова є порушенням п. 2.5 ПДР, тобто утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, внаслідок чого і складається протокол.

Вказівка у скарзі про те, що у фабулі протоколу не вказано, які саме дії ОСОБА_1 вчинив з метою ухилення від огляду, тобто обвинувачення у протоколі не відповідає фактичним обставинам справи. Не є слушними, оскільки зазначений протокол складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом, та містить усі необхідні елементи протоколу. У п. 13 протоколу вказано, що особа від підпису відмовилася, що є її правом. Зокрема, у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначена (конкретизована) суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме фабула правопорушення відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у статті КУпАП, за якою складено протокол та роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Протокол поліцейськими складено відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Доводи захисника про те, що з відеозапису не видно, що поліцейські складали будь-які документи відносно відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом також є безпідставними, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, згідно якого поліцейський наголошував на забороні водія керувати транспортним засобом, попри таку вимогу ОСОБА_1 сів за кермо свого автомобіля та залишив місце події.
В цілому доводи апеляційної скарги є тотожними клопотанню про закриття провадження у справі, поданого захисником Алдохіною Л.М., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , до суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку та розглянув з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Істотних порушень співробітниками патрульної поліції при оформленні стосовно ОСОБА_1 протоколу та матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не установлено.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, та доданий до нього відеозапис, є належними та допустимими доказами.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Вказані докази в своїй сукупності узгоджуються між собою та доповнюють один одного, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у своїй об`єктивності, та правомірно взяті до уваги місцевим судом як докази підтвердження вини вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, і з таким висновком повністю погоджується апеляційний суд. 

Підстави, які б давали можливість суду уважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування транспортними засобами в стані сп`яніння украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	Г. А. Салай