Справа № 577/5562/25
2/579/225/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и
01 червня 2026 року Кролевецький районний суд Сумської області в складі головуючого судді Придатка В.М., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03.11.2011 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №1000403875, відповідно до п.1.1 якого відповідач отримав кредит на придбання товару.
Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки. 
Відповідно до договору відповідач отримав два види кредиту, а саме: споживчий кредит на придбання товару в розмірі 11200,00 грн зі строком повернення до 03.07.2013 (п. 1.1, 1.4.1 Договору), а також кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку в розмірі 1 000,00 грн строком на 3 роки (пп. 2.2.2, 2.4, 2.5 Договору), що свідчить про укладення між сторонами змішаного договору, підтвердженого, зокрема, паспортом споживчого кредиту; при цьому зазначений договір підписаний відповідачем власноручно. Емітована картка була отримана Відповідачем та активована 02.03.2012 року. Саме з цієї дати Відповідач почав користуватись кредитною карткою, користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надававши відповідачу кредитні кошти.
Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж відповідачем було здійснено 16.01.2021 року. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23, який посвідчено приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №1000403875 (продукт CARD) від 03.11.2011 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . 
Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить 37565 грн 35 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 23247,50 грн., заборгованості за відсотками – 14317,85 грн.
12 травня 2025 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка відповідачем отримана не була та повернулась за закінченям терміну зберігання.
Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за заявою анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №1000403875_CARD від 03.11.2011 року в розмірі 37565 грн 35 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту – 23247,50 грн., заборгованості за відсотками – 14317,85 грн. та судові витрати.
Відповідач направила до суду письмові пояснення, за змістом яких повідомила, що дійсно брала у АТ «ОТП Банк» споживчий кредит №1000403875 від 03.11.2011 року на 20 місяців, який повністю та без заборгованостей виплатила. Вказаний кредитний договір стосується лише споживчого кредиту і не має відношення до оформлення карткової кредитної лінії. Ніякої кредитної картки від АТ «ОТП Банк» з лімітом 1000 грн вона не отримувала ані на руки, ані поштою. Звернула увагу суду на те, що ніякого звернення з вимогою відкрити рахунок з кредитною лінією вона до АТ «ОТП Банк» не направляла, жодними підписаними нею документами отримання нею картки не підтверджено, ПІН-код їй також не надавався. В подальшому доповнила пояснення, стверджуючи, що неповнота виписки з карткового рахунку, яку АТ «ОТП Банк» пояснює переходом карткової системи Банку на нову платформу, підтверджує, що вона не укладала договір і не отримувала картку від ОТП Банку. Також надала квитанції про сплату на погашення договору №1000403875 на загальну суму 17348 грн (а.с.109-113).
Ухвалою судді Кролевецького районного суду від 18.12.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання та витребувано докази.
Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що 03.11.2011 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №1000403875, відповідно до п.1.1 якого відповідач отримав кредит на придбання товару.
Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки. 
Відповідно до договору відповідач отримав два види кредиту, а саме: споживчий кредит на придбання товару в розмірі 11200,00 грн зі строком повернення до 03.07.2013 (п. 1.1, 1.4.1 Договору), а також кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку в розмірі 1 000,00 грн строком на 3 роки (пп. 2.2.2, 2.4, 2.5 Договору), що свідчить про укладення між сторонами змішаного договору, підтвердженого, зокрема, паспортом споживчого кредиту; при цьому зазначений договір підписаний відповідачем власноручно. Емітована картка була отримана Відповідачем та активована 02.03.2012 року. Саме з цієї дати Відповідач почав користуватись кредитною карткою, користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором.
Відповідно до п.п. 2.2.1. договору, Банк відкриває Держателю Картковий рахунок в гривнях та випускає Кредитну картку типу MasterCard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування Платіжних операцій, здійснених з використанням Кредитної картки,її реквізитів чи без використання Картки.
Відповідно до п. 2.2.2. Договору за умови належного виконання Позичальником умов Кредитного договору та прийняття Банком позитивного рішення щодо надання Держателю кредиту, Банк в порядку передбаченому Угодою надає Позичальнику кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії до Карткового рахунку у розмірі, що передбачений Угодою, а Позичальник приймає Кредит і зобов`язується повернути суму отриманого Кредиту на умовах , в строки та порядку, що передбачені Угодою.
Пунктом 2.3. Договору визначено, що отримання, обслуговування та погашення Кредиту Позичальником відбувається через Картковий рахунок.
Згідно п. 2.9. Договору за користування Кредитом, в тому числі Простроченим Кредитом та Овердрафтом, Банк нараховує проценти розмірі встановленому Тарифами Банку та на дату укладення Угоди розмір процентів становить 1,99 відсотків на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги в мережі Інтернет та 2,9 відсотків на місяць, по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків за день.
Відповідно до п. 2.9.1. Договору за користування Кредитом, наданим Держателю протягом Розрахункового циклу, Держателю встановлюється Пільговий період користування Кредитом. Тривалість Пільгового періоду визначається Правилами, а процентна ставка впродовж Пільгового періоду становить 0,01 відсотків річних.
Також суду до Договору про надання споживчого кредиту договір №1000403875 від 03.11.2011 року надано підписані відповідачем ОСОБА_1 03.11.2011 року: Опитувальний лист фізичної особи, Згода на обробку персональних даних, Графік платежів, специфікація до кредитного договору.
Кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний сторонами. Відповідач, підписавши кредитний договір, прийняв на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором, зокрема, здійснювати погашення кредиту згідно графіку платежів.
Встановивши зазначені обставини у справі, суд приходить до висновку, що між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 03.11.2011 року укладений змішаний кредитний договір №1000403875.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, який здійснений АТ «ОТП БАНК» за кредитним договором №1000403875 від 03.11.2011 року станом на 09.05.2023 року, складає загальну суму заборгованості 37565,35 грн.
На підтвердження розміру заборгованості позивачем суду надана Виписка з рахунка приватного клієнта № 1000403875, Розрахунковий період з 02.03.2012 по 24.03.2023 року.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу № 24/03/23, який посвідчено приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №1000403875 (продукт CARD) від 03.11.2011 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
АТ «ОТП Банк» виконав своє грошове зобов`язання за договором та надав ОСОБА_1 грошові кошти. Виписка по особовому рахунку (звіт-рахунок) за період з 03.11.2011 року по 24.03.2023 року свідчить про користування відповідачем грошовими коштами на рахунку (а.с. 57-69, 157-186). 
Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором №1000403875_CARD від 03 листопада 2011 року, станом на 09.05.2023 року ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за вказаним договором у розмірі 37565 грн 35 коп. (а.с.22-56, 187-220).
24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу № 24/03/23, посвідчений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстрований в реєстрі за №265 (а.с.5-6). 
Згідно п.п.1.1-1.3 договору факторингу клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Розрахунок за вказаним Договором факторингу підтверджується платіжним дорученням №46 від 24.03.2023 року на суму 7155000,00 грн (а.с. 13зв).
Відповідно до Витягу з додатку №1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №1000403875 продукт CARD від 03 листопада 2011 року в розмірі 37565 грн 35 коп., з яких 23247,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14317,85 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.7).
12 травня 2025 року позивачем було направлено ОСОБА_1 вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту, однак дана вимога не була вручена адресату (а.с.11).
Вищевикладені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.  Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).
Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.
На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. 
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом наданими доказами встановлено, що між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 03.11.2011 року укладений змішаний кредитний договір №1000403875, а згідно до матеріалів Договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року, позивач набув право вимоги за кредитним договором № 1000403875 від 03.11.2011 року.
Відповідач взагалі не надала доказів того, що вона договору не укладала, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договору та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі.
За таких обставин, враховуючи викладене, навність заборгованості у ОСОБА_1 перед ТОВ «Брайт Інвестмент» за кредитним договором №1000403875_CARD від 03 листопада 2011 року, яка відповідачем не спростована належними та достатніми доказами, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 37565 грн 35 коп., з яких 23247,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14317,85 грн. - заборгованість за відсотками.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2442,40 грн. судового збору (а.с.4).
Також представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 8500 грн.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Разом з тим, виходячи із положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію їх необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представниками позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. є завищеними.
Зокрема суд звертає увагу, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37565,35 грн., тобто у справі незначної складності, яка розглядається судом у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та без проведення судового засідання, з огляду на ціну позову. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція позивача була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи. Крім того, підготовка та ведення даної справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Таким чином, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 3500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.ст. 3, 525, 526, 530, 610, 612, 634, 1048-1049, 1054, 1082 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 265, 268, 274, 279, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, -
в и р і ш и в:
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», місцезнаходження: 49001, м.Дніпро, вул.Січових Стрільців, буд.9, код ЄДРПОУ 43115064, до ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором №1000403875_CARD від 03.11.2011 року в розмірі 37565 (тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 35 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту – 23247,50 грн., заборгованості за відсотками – 14317,85 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» витрати за сплату судового збору в розмірі 2442 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.
Суддя	  	В.  М.  Придатко