ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 635/2953/25
Номер провадження 22-ц/818/981/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Візіра О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області 08 вересня 2025 року в складі судді Савченка Д.М. по справі № 635/2953/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.
Заява мотивована тим, що він проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 - сином своєї співмешканки ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час спільного проживання вони вели спільне господарство, робили ремонт у квартирі, купували меблі, він оплачував комунальні послуги. Вони зареєстровані разом за адресою: АДРЕСА_1 з 19 серпня 2019 року. 
16 жовтня 2024 року ОСОБА_2 під час ведення бойових дій біля н.п. Ольгівка Курської області зник безвісти, про що йому надійшло сповіщення сім`ї. За фактом зникнення ОСОБА_2 28 жовтня 2024 року внесені відомості до ЄРДР. 
Вказав, що з метою прийняття спадщини йому необхідно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.
Просив встановити факт, що він та ОСОБА_2 , який зник безвісти 16 жовтня 2024 року, проживали однією сім`єю з 19 серпня 2019 року до 16 жовтня 2024 року.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 вересня 2025 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що заява ОСОБА_1 є передчасною, оскільки метою звернення заявника до суду є встановлення факту його проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю для подальшого оформлення прав на спадкове майно, проте ОСОБА_2 на даний час є зниклим безвісті, померлим не оголошений, спадкова справа не відкрита. Крім того, суд позбавлений можливості встановити коло заінтересованих осіб та перевірити, чи не вбачається спір про право цивільне.
На вказане судове рішення 03 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 – адвокат Чорний Г.О. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду – скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його заяву.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суду були надані та досліджені докази проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю. 16 жовтня 2024 року ОСОБА_2 зник безвісти біля н.п. Ольгівка Курської області, та на момент подання заяви про встановлення факту активні бойові дії на території Курської області рф ще тривали, тому підстав для звернення до суду за оголошенням його померлим чи до нотаріуса за оформленням спадщини не було.
Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
25 травня 2026 року від представника ОСОБА_4 адвоката Головченко Е.А. надійшла заява про наявність спору про право, в якій вона просила залишити апеляційну скаргу без розгляду. Посилалась на те, що у провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває справа № 635/1271/26 за позовом ОСОБА_1 до Роганської селищної військової адміністрації Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою суду від 31 березня 2026 року зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу був прийнятий до спільного розгляду з первісним. 
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасник судового розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 02 липня 2026 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:
ОСОБА_1 отримано 24 жовтня 2025 року (а.с. 91, т. 1); 
Адвокатом Чорним Геннадієм Олексійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримано 24 жовтня 2025 року (а.с. 90, т. 1).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24 березня 2025 року №06-03-20-183, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 з 19 серпня 2019 року та ОСОБА_2 з 14 листопада 2016 року (а.с. 13).
Мати ОСОБА_2 – ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).
З акта депутата Роганської селищної ради Борисової О.Г. та сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 01 грудня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 10 жовтня 2016 року спільно мешкали за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).
На підтвердження своїх доводів заявником надано квитанції про оплату комунальних послуг за вказаною адресою (а.с. 18-40).
16 жовтня 2024 року ОСОБА_2 під час ведення бойових дій біля н.п. Ольгівка Курської області зник безвісті, про що на ім`я ОСОБА_1 направлено сповіщення сім`ї від 28 жовтня 2024 року №14982 (а.с. 11). 
29 жовтня 2024 року за заявою ОСОБА_1 Відділенням поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області внесені відомості до ЄРДР за № 12024221340000949 за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом того, що ОСОБА_2 зник безвісти (а.с. 12).
Допитані судом свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_8 з ОСОБА_2 мешкали разом.
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21, провадження № 61-15630св23).
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Аналогічними критеріями керувалась Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, провадження № 14-567цс18, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, провадження № 11-150апп23.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року, тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Звертаючись до суду з цією заявою ОСОБА_1 вказав, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 необхідно йому для прийняття спадщини.
Разом з тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина друга статті 24 ЦК України).
Набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи (частина перша статті 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Отже, враховуючи, що даних про факт смерті чи оголошення померлим ОСОБА_2 матеріали справи не містять, а правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зумовлює підстав для відкриття спадщини за такою особою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем є передчасною, та такий факт наразі не породжує для заявника юридичних наслідків, тобто від нього не залежить виникнення його прав, зокрема, спадкових.
Будь-якої іншої мети встановлення спірного факту, як-то отримання можливості звернення до військової частини, Міністерства оборони України, розшуку зниклого, оголошення його померлим, отримання будь-яких соціальних виплат, охорона майна тощо, ОСОБА_1 не зазначено.
За таких умов, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що позбавлений можливості встановити коло заінтересованих осіб у справі та пересвідчитися у відсутності спору про право.
При цьому, колегія суддів бере до уваги, що у провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває справа № 635/1271/26 за позовом ОСОБА_1 до Роганської селищної військової адміністрації Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто наразі існує спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , однак з урахуванням того, що вказаний позов та зустрічний позов були подані вже після ухвалення оскаржуваного рішення суду у цій справі, та станом на час його ухвалення у суду не було будь-яких даних про заінтересованих осіб і спірні правовідносини, підстав для скасування рішення суду із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що суду були надані достатні докази спірного факту, а звернення до суду за оголошенням ОСОБА_2 померлим було передчасним, висновків суду не спростовують, оскільки за відсутності факту смерті ОСОБА_2 чи оголошення його померлим у заявника не можуть виникнути спадкові права, з метою реалізації яких він прагне встановити факт спільного проживання у цій справі.
Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, можливе у справах позовного провадження, так як у справах окремого провадження, з урахуванням особливостей розгляду цих справ, судові витрати не відшкодовуються.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 263/1265/18 (провадження № 61-9939св19), від 30 червня 2021 року у справі № 299/3692/19 (провадження № 61-7181св20).
Враховуючи наведене, а також, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору апеляційним судом не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського районного суду Харківської області 08 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 липня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.Ю. Тичкова 

В.Б. Яцина