УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/1391/26 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О. 
Категорія 63 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі: 

головуючого  Павицької Т.М.,
суддів   Коломієць О.С., Шевчук А.М., 

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №935/1391/26 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання незаконним припинення газопостачання, зобов`язання відновити газопостачання, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2026 року, постановлену під головуванням судді Василенка Р.О. у м. Коростишеві, 
в с т а н о в и в :
У травні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому просила визнати незаконними дії ТОВ «Гозорозподільні мережі України» щодо припинення газопостачання до її житлового будинку; зобов`язати відповідача відновити газопостачання, визнати спірною та необґрунтованою заборгованість, яка є предметом спору між сторонами; заборонити відповідачу здійснювати нарахування та примусове стягнення спірної заборгованості до остаточного вирішення спору. Разом із позовом, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову у якій просила до набрання рішенням законної сили зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання до житлового будинку заявниці.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2026 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити її заяву про забезпечення позову. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вона є особою з інвалідністю другої групи, проживає у будинку без газопостачання, суд не врахував відсутність газопостачання тривалий час, що фактично призводить до порушення її прав на належні житлові умови. Невжиття заходів забезпечення позову завдає їй істотної шкоди. У даному випадку наявні виняткові обставини для забезпечення позову. Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для вирішення заяви про забезпечення позову. 
15 червня 2026 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні Мережі України» в особі Житомирської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні Мережі України» – Музика О.В. подав відзив у якому просить залишити ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.05.2026 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Зазначає, що позивачем ні в заяві про забезпечення позову, ні в апеляційній скарзі не вказані обставини, через які невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В заяві позивач просить здійснити забезпечення позову шляхом зобов`язання ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання до її житлового будинку, дані заходи є тотожними задоволенню позовних вимог, оскільки в позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» протиправними; зобов`язати відповідача відновити газопостачання. Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходи з того, що заявником не доведено необхідність забезпечення позову та існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила визнати незаконними дії ТОВ «Гозорозподільні мережі України» щодо припинення газопостачання до її житлового будинку, зобов`язати відповідача відновити газопостачання, визнати спірною та необґрунтованою заборгованість, яка є предметом спору між сторонами, заборонити відповідачу здійснювати нарахування та примусове стягнення спірної заборгованості до остаточного вирішення спору.
Одночасно у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просила зобов`язати відповідача відновити газопостачання до її будинку.
За змістом ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.
У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. 
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому, вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 (провадження №12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.
Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Вимога ОСОБА_1 про відновлення постачання природного газу, відповідно до ст. 16 ЦК України, є окремим способом захисту порушених прав, а фактично заявлені як забезпечення позову вимоги становлять собою самостійний спір з приводу правомірності відключення її будинку від газопостачання.
Відтак, забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача відновити газопостачання фактично вирішуватиме позовну вимогу поза межами судового засідання без встановлення обставин, а також надасть перевагу позиції позивача ще до моменту вирішення справи по суті.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.
Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повне судове рішення складено 30 червня 2026 року.

Головуючий Т.М. Павицька

Судді О.С. Коломієць

А.М. Шевчук