Справа № 302/632/26 Провадження № 3/302/197/26  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
(у повному обсязі)
  21 травня 2026 року 	  селище Міжгір`я 	

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Готра В. Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у с т а н о в и в:

9 травня 2026 року о 19:30 год ОСОБА_1 знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 , тобто ображала її нецензурними словами внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в учиненні даного правопорушення не визнала та пояснила, що з потерпілою у неї склалися неприязні відносини через сімейні конфлікти.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Кривка П. П. у судовому засіданні посилався на відсутність у даному випадку події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у діях його підзахисної та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні ствердила, що ОСОБА_1 постійно вчиняє із нею сварки через сімейні суперечки, як і того дня 09.05.2026 ображала її, висловлювалася в її адресу нецензурними словами, била посуд, що тривало приблизно біля півгодини і, як наслідок, вона не витримавши викликала працівників поліції.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час відбуваються конфлікти, однак про безпосередню подію того дня між ними їй невідомо, оскільки вона прийшла до їх будинку вже після приїзду працівників поліції. 
Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суддя зазначає таке.
Статтею 7 КУпАП установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Зазначений елемент складу адміністративного правопорушення повинен мати одночасну присутність таких обов`язкових ознак як: шкідливе діяння, наслідки у виді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого та причинний зв`язок між діянням і наслідками. Відтак зазначене правопорушення має матеріальний склад.
Відповідно до пунктів 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству в сім`ї» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
При цьому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Факт учинення ОСОБА_1 даного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 770410 від 09.05.2026 (а.с.1); поясненнями потерпілої ОСОБА_2 про те, що 09.05.2026 у неї з невісткою ОСОБА_4 виник конфлікт під час якого остання почала на неї кричати, розбила чашку і висловлювалася в її адресу нецензурними словами і лайкою, після чого вона не витримала та викликала працівників поліції (а.с.3); поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.4), рапортом поліцейського ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області (а.с.5); поясненнями ОСОБА_1 , яка не заперечувала виникнення 09.05.2026 між нею та ОСОБА_2 конфлікту, під час якого вони одна одну ображали нецензурними словами та вона дійсно розбила стакан у підлогу (а.с.2).
Зазначені докази є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один з одного, а відтак є достатніми в сукупності для визнання доведеним факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
При цьому суддя критично оцінює надані в судовому засіданні показання ОСОБА_1 та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності. 
Не встановлено під час розгляду справи підтверджуючих даних, які свідчать про те, що стосовно ОСОБА_1 із боку поліцейських були вчинені незаконні методи, примус чи упередженість - докази, які можуть підтвердити цей факт відсутні, і такі докази до матеріалів справи не додано.
Отже, на підставі наведеного суддя доходить висновку про те, що наявними в матеріалах справи доказами доводиться поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують йому відповідальність на підставі статей 34, 35 КУпАП, не встановлено. 
Ураховуючи характер учиненого правопорушення, особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, уважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, а відтак суддя доходить висновку за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції цієї частини статті у виді штрафу наближеного до мінімального розміру. При цьому суддя вважає за недоцільним накладення на ОСОБА_4 більш суворого стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», 665,60 гривень.
З наведених вище обставин та керуючись статтями 40-1, 173-2 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.
Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач - ГУК у Зак.обл/Міжгірська ТГ/21081100, Код ЄДРПОУ - 37975895, Рахунок - UA208999980313020106000007423, Банк отримувач - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету - 21081100.
Роз`яснити правопорушниці, що згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу з наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок (отримувач-ГУК у м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, рахунок UA908999980313111256000026001, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106).
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, із наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.
Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. Ю. Готра