Справа № 214/560/26
2/214/2422/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
18 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Євтушенка О.І.,
за участю:
секретаря судового засідання – Авдєєва М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №214/560/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою (зареєстровано судом 15.01.2026), в якій просить суд: розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 27.04.2017 Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний актовий запис №158; стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що між ним та відповідачкою ОСОБА_2 27 квітня 2017 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на підставі якого складено відповідний актовий запис №158. Однак, шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склались, оскільки вже тривалий час між ними відсутні гармонійні взаємини. Причиною цього є різні погляди на життя, сімейні цінності, відсутність почуття любові та взаємоповаги. Подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства та не має спільного сімейного бюджету.
З огляду на викладені обставини, позивач не має наміру зберігати шлюб із ОСОБА_2 , оскільки, на його переконання, шлюб між ними фактично припинився та носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу суперечитиме його особистим інтересам та інтересам його благополуччя.
З огляду на вищезазначене, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом про розірвання шлюбу.
Ухвалою суду від 06 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 20.04.2026 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася. 16.04.2026 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, у якому остання зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Крім того, 15.05.2026 до суду повернувся поштовий конверт із копією позовної заяви та доданими до неї документами, який направлявся на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , що свідчить про вжиття судом усіх передбачених законом заходів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної цивільної справи та перебування позовної заяви у провадженні суду.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, неподання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення на підставі наявних доказів, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. 
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого. 
Судом встановлено, що 27.04.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний актовий запис №158, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.3).
Як зазначав позивач, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені у зв`язку з різними поглядами на життя та сімейні цінності, відсутністю почуття любові й взаємоповаги. Подружжя тривалий час проживає окремо, спільного господарства не веде, спільного сімейного бюджету не має. Не маючи наміру та бажання зберігати шлюбні відносини на майбутнє, позивач просить суд розірвати шлюб.
Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб є сімейним союзом, при цьому поняття «сімейний» свідчить про спрямованість шлюбу на створення сім`ї, а поняття «союз» підкреслює його договірну природу та добровільний характер.
З огляду на принцип рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на шлюб була взаємною. Принцип добровільності шлюбу діє не лише на стадії його укладення, а й протягом перебування осіб у шлюбі, що обумовлює можливість його добровільного припинення. Такий підхід узгоджується з положеннями ст.16 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок, зокрема пункту «с» частини першої, яким передбачено рівні права і обов`язки подружжя під час шлюбу та після його розірвання.
Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що також передбачено ст.110 СК України.
Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.
Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Аналізуючи викладене, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин подання позову про розірвання шлюбу, тривалості припинення сторонами сімейних відносин, відсутності у них спільних неповнолітніх дітей, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку, що обставин, які б свідчили про можливість збереження шлюбу на майбутнє, не встановлено, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають розподілу, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 331,20 грн. Інші судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.4-5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, ч.2 ст.247, ст.ст.258-259, 263-265, ч.4 ст.274, ст.ст.280-284, 287, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 27.04.2017 Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний актовий запис №158 – розірвати. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 331,20 грн. у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до частини другої ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення у справі складено та підписано без проголошення 18 травня 2026 року.

Суддя О.І. Євтушенко