1	Справа № 335/2576/26  2/335/1936/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі: 
головуючого судді Геєць Ю.В., 
за участі секретаря судового засідання Кузьмич Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2020122404_CARD від 18.08.2018 року суму боргу у розмірі 103 888,03 грн., витрати по сплаті судового збору, та витрати на професійну правничу допомогу.
Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором.
Ухвалою суду від 19.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам був наданий час для подання письмових заяв по суті справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судової повістки електронною поштою, а також в порядку ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки її зареєстроване місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій території. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошень про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідачка не повідомила, відзив на позов не подала.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
18.08.2018 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 2020122404_CARD, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 16 999 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Також, згідно з Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту від 18.08.2018 відповідачка ознайомилась з графіком платежів за договором. Разом з цим, відповідач погодилась із паспортом споживчого кредиту, який власноруч підписала.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, випливає, що відповідачка користувалась кредитним лімітом, після чого припинила сплачувати кредит та відсотки, внаслідок чого станом на 15.03.2024 утворилась заборгованість у розмірі 103 888 грн. Аналогічна інформація випливає з виписки по рахунку відповідачки.
15.03.2024 між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено Договір факторингу № 15/03/24, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідачки.
Згідно з п. 1.1 договору факторингу, клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників № 1 по договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024, АТ «ОТП БАНК» відступило на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2020122404_CARD від 18.08.2018.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 15/03/24 від 15.03.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в розмірі заборгованості 103 888 грн. яка складається з: 55600 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту; 48 288,03 грн. – сума заборгованості за відсотками.
На підтвердження виконання умов договору факторингу позивачем надано копії актів приймання – передачі реєстрів боржників від 15.03.2024.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка висувала заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України.
В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за кредитним договором від 18.08.2018, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідачки в обсязі, визначеному вказаним договором.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості розміром 103 888,03 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази:
копія договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі директора Романенка М. Е. та ФОП ОСОБА_2 ;
копія додаткової угоди № 2020122404_CARD до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.07.2025;
копія акту надання послуг № 2020122404_CARD на підтвердження факту надання правової допомоги від 27.11.2025, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», тривалістю 1 година на суму 2 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, тривалістю 2 години на суму 4 000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові заяви), тривалістю 0,5 годин на суму 500,00 грн; подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням, тривалістю 0,5 годин на суму 500,00 грн;
копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10 від 17.03.2016 на ім`я Білецького Б.М.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачкою клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось.
Вивчивши надані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 7 000,00 грн. 
Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2 662,40 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2020122404_CARD від 18.08.2018 року у розмірі 103 888 грн. 03 коп., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення складено в повному обсязі 09 червня 2026 року. 
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», ЄДРПОУ 42649746, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари, Київська область, 07406;
Відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса ВПО: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В.Геєць