Справа № 503/439/26 
Провадження № 2/503/690/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив: 
Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 08.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі за текстом ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та ОСОБА_1 в електронній формі, через особистий кабінет останньої на сайті товариства, був укладений Договір № 5369179 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого остання отримала кредит у сумі 2000,00 грн, строком на 360 днів, тобто по 03.03.2026 року, комісія за надання кредиту становить 200,00 грн. При цьому, пунктом 1.2.1 цього Договору, сторонами було передбачено, що за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що укладається Додатковий договір. Кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн були зараховані відповідачу на банківській рахунок особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , який нею була вказано особисто під час укладення договору. 12.03.2025 року між «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі, через особистий кабінет останньої на сайті товариства, було укладено Додатковий договір до Договору № 5369179 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.03.2025 року, відповідно до якого сторони за взаємною згодою домовилися, що згідно Додаткового договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти - кредит в сумі 4000,00 грн, у зв`язку з чим погодили внести зміни до Договору, загальна сума кредиту складає 6000,00 грн, строк кредитування та періодичність сплат залишаються незмінними, комісія за надання додаткової суми кредиту становить 400,00 грн. Кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн позивачем були передані відповідачу 12.03.2025 року шляхом перерахування на платіжну картку ОСОБА_1 . Загальна сума кредиту отриманого ОСОБА_1 згідно Договору № 5369179 про надання споживчого кредиту від 08.03.2025 року та Додаткової угоди до договору № 5369179 від 12.03.2025 року складає 6000,00 грн строком на 360 днів. 30.10.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 30/10/2025, згідно умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за плату права грошової вимоги за кредитним договором. При цьому, про відступлення права вимоги ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило позичальнику ОСОБА_1 шляхом направлення відповідного повідомлення (SMS-повідомлення) на її телефонний номер, який був зазначений нею при укладенні кредитного договору. Внаслідок чого до позивача перейшло право грошової вимоги за Договором № 5369179 від 08.03.2025 року загальна сума заборгованості відповідача за яким склала 22919 грн, з якої заборгованість за тілом кредиту – 6000 грн, заборгованість за процентами – 13319 грн (які нараховані за період з 08.03.2025 року до 30.10.2025 року, тобто на дату відступлення права грошової вимоги), комісія за надання кредиту – 600 грн, а штрафні санкції 3000 грн. Натомість позивачем було здійснено за Договором нарахування процентів за 124 календарних днів в період з 31.10.2025 року по 03.03.2026 року за стандартною процентною ставкою у сумі 7068,00 грн. Таким чином відповідач має перед позивачем заборгованість загальною сумою 29987,00 грн, яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту – 6000,00 грн, заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором – 13319,00 грн, заборгованість за процентами нарахованими за 124 календарних днів позивачем – 7068,00 грн, штрафні санкції 3000 грн та комісія за надання кредиту – 600 грн. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника – адвоката Столітнього М.М. з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість загальною сумою 29987,00 грн; а також стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Також в змісті позовної заяви представник позивача, заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Окрім того до позовної заяви представник позивача додав доказ надсилання іншому учаснику справи – відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення у цінний лист на ім`я ОСОБА_1 (Ф.107) (а.с.112) та копію списку ОК № Лінеура 30.10-Ф4 згрупованих поштових відправлень Укрпошта Документи (Ф.103) АТ «Укрпошта» (а.с.113-115), в якому під № 28 наявні відомості про рекомендоване поштове відправлення з описом вкладення № 0505575248700 надіслане відповідачу. При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0505575248700 останнє 02.04.2026 року було повернуто відправнику за відмовою адресата (а.с.135). 
02.04.2026 року ухвалою суду (а.с.119-120) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем і його представником шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 04.04.2026 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.125-126), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою її зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 01.04.2026 року № 03-17/1325 (а.с.118), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що в сукупності свідчить роздруківка з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про результат надіслання рекомендованого поштового відправлення № R067142088107 (а.с.134) та саме рекомендоване поштове відправлення № R067142088107 (а.с.127-128), згідно яких останнє 18.04.2026 повернуто відправнику за відмовою адресата.
У встановлені судом строки відповідач не скористалася своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подала. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
08.03.2025 року о 09:37:50 годині  ОСОБА_1 , з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «90937», підписала Паспорт споживчого кредиту / Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.53-54), в якому були зазначені відомості про отримання ним від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредиту в сумі 2000,00 грн на строк 360 днів під стандартну процентну ставку за кожен день користування кредитом 0,9500% в день або 346,75 % річних, комісія за надання кредиту 200,00 грн; загальні витрати за кредитом у розмірі 7040,00 грн; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) розміром 9040,00 грн. 
08.03.2025 року о 09:39:11 годині між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 5369179 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.55-67), з використанням останнім для його підписання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «88043», згідно умов якого остання отримала кредит в сумі 2000,00 грн на строк 360 днів зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою 0,95% в день, внаслідок чого орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом становить 9040,00 грн, комісією за надання кредиту в розмірі 200,00 грн, загальні витрати за кредитом включають в себе комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом і складають 7040,00 грн за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом. 
При цьому, пунктом 2.1 цього Договору (а.с.57) його сторонами було узгоджено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яка також зазначена у розділі «10. Реквізити та підписи сторін» зазначеного вище договору (а.с.67 на звороті).
В свою чергу, у пункті 1.2.1 цього Договору (а.с.55 на звороті), його сторонами було узгоджено, що за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що укладається Додатковий договір. 
Одночасно з підписанням зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 , також було підписано Інформаційне повідомлення (а.с.69), яке є Додатком № 2 до кредитного договору, та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.68), яка є Додатком № 1 до кредитного договору, яка передбачала розрахунок за період з 08.03.2025 року по 02.03.2026 року із зазначенням загальної суми платежу за розрахунковий період в розмірі 9040,00 грн та загальної суми процентів за користування кредитом в розмірі 6840,00 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 200,00 грн.
На підтвердження виконання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» пунктів 1.1 і 2.1 договору № 5369179 від 08.03.2025 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок позичальника, позивач надав копію листа-підтвердження ТОВ «ПЕЙТЕК» від 03.11.2025 року Вих. № 20251103-647 (а.с.70), відповідно до якої 08.03.2025 року о 09:40:16 годині на картку ЕПЗ 4149499078685631 було успішно перераховано кошти від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на суму 2000,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» – 54ff6cd7-8553-456a-9c3c-4cae6ffdbefd, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» – 53691791741419613, Session ID - 030354289537.
12.03.2025 року о 17:25:32 годині ОСОБА_1 , з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «10342», підписала Паспорт споживчого кредиту / Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.71-72), в якому були зазначені відомості про отримання нею від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» додаткової суми кредиту в розмірі 4000,00 грн на строк 360 днів під стандартну процентну ставку за кожен день користування кредитом 0,9500% в день або 346,75 % річних, комісія за надання кредиту в розмірі 10% від суми кредиту; загальні витрати за кредитом при збільшені суми кредиту складає 20930,00 грн; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) при збільшені суми кредиту складає 26930,00 грн. 
12.03.2025 року о 17:25:34 годині між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений Додатковий договір № 5369179 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.73-74), з використанням останнім для його підписання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «31524», згідно умов якого остання отримала кредит в сумі 4000,00 грн, у зв`язку з чим погодили внести зміни до Договору та викласти його у наступній редакції: сума кредиту (загальний розмір) складає 6000,00 грн, комісія за надання кредиту (з урахуванням комісії за надання додаткових сум кредиту) становить 600,00 грн. Денна процентна ставка становить 0,9690%. Строк кредитування та періодичність сплати платежів залишаються незмінними. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Додаткового договору за стандартною процентною складає 26930,00 грн, загальні витрати за кредитом на дату укладення Додаткового договору за стандартною процентною ставкою складають 20930,00 грн. 
При цьому, пунктом 2.1 цього Договору (а.с.74) його сторонами було узгоджено, що товариство протягом двох днів з моменту укладення Додаткового договору надає кредит (додаткову суму кредиту) у безготівковій формі шляхом перерахування коштів додаткової суми кредиту за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яка також зазначена у розділі «10. Реквізити та підписи сторін» зазначеного вище договору (а.с.74 на звороті).
Одночасно з підписанням зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 , також було Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 5369179 від 08.03.2025 в редакції від 12.03.2025 року (а.с.75), яка є Додатком № 1 до кредитного договору, яка передбачала розрахунок за період з 08.03.2025 року по 02.03.2026 року із зазначенням загальної суми платежу за розрахунковий період в розмірі 26930,00 грн та загальної суми процентів за користування кредитом в розмірі 20330,00 грн та комісії за надання кредиту в розмірі 600,00 грн.
На підтвердження виконання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» пунктів 1.2 і 2.1 Додаткового договору до Договору № 5369179 від 08.03.2025 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок позичальника, позивач надав копію листа-підтвердження ТОВ «ПЕЙТЕК» від 03.11.2025 року Вих. № 20251103-649 (а.с.76), відповідно до якої 12.03.2025 року о 17:26:41 годині на картку ЕПЗ 4149499078685631 було успішно перераховано кошти від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на суму 4000,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» – f7470927-3213-4e5e-bc8d-7e7cb8543467, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» – top_up_payment_53691791741793198, Session ID - 030452838606.
В свою чергу інформація надана суду АТ КБ «ПриватБанк» за Вих. №20.1.0.0.0/7-260414/82039-БТ від 20.04.2026 року (а.с.132-133), на виконання ухвали суду від 03.04.2026 року (а.с.122-123), підтверджує те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на яку 08.03.2025 року було зарахування коштів на суму 2000,00 грн та 12.03.2025 року було зарахування коштів на суму 4000,00 грн, призначення платежів: FUIB MoneyTransfer, Visa Direct. 
Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за Договором № 5369179 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.03.2025 та Додаткового договору до нього від 12.03.2025 року, внаслідок чого станом на 30.10.2025 року мала перед кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» заборгованість в загальному розмірі 22919 грн, з якої 6000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 13319 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом (які нараховані за період з 08.03.2025 року до 30.10.2024 року), 600 грн – комісія за надання кредиту, а 3000 грн – штрафні санкції, про що свідчить відповідний розрахунок заборгованості складений директором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 30.10.2025 року (а.с.77-80).
30.10.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 30/10/2025 (а.с.84-88), згідно умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за плату право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що також підтверджує копія акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 30.10.2025 року, що є Додатком №2 до згаданого Договору (а.с.94); витяг з Реєстру Боржників від 30.10.2025 року (а.с.95-96), що є Додатком №1 до Договору, в якому під № 1034 зазначена заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 5369179. 
Відповідно до платіжної інструкції АТ «ПУМБ» № 6433 від 31.10.2025 року (а.с.97) ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було здійснено оплату ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором факторингу №30/10/2025 від 30.10.2025 року.
При цьому, про відступлення права вимоги ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило позичальнику ОСОБА_1 шляхом розміщення 31.10.2025 року в особистому кабінеті боржника інформації про це (а.с.81) та направлення 31.10.2025 року о 11:56 годині відповідного SMS-повідомлення (а.с.81 на звороті) на її номер телефону, який був повідомлений нею при укладенні кредитного договору та внаслідок чого зазначений у розділі «10. Реквізити та підписи сторін» Договору № 5369179 від 08.03.2025 року (а.с.67) та Додаткового договору від 12.03.2025 року (а.с.74 на звороті). 
Станом на дату укладення Договору факторингу № 30/10/2025 від 30.10.2025 року, строк дії Договору № 5369179 від 08.03.2025 року не закінчився.
У зв`язку із чим, у межах строку дії Договору № 5369179 від 08.03.2025 року, позивачем у період з 31.10.2025 року по 03.03.2026 року (124 календарних днів) позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 7068,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.82-83). 
Таким чином заборгованість позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 5369179 від 08.03.2025 року перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» складає 29987,00 грн, з яких 6000 грн – тіло кредиту, 600 комісія за надання кредиту, 3000 грн – штрафні санкції, 13319 грн – проценти нараховані первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (за період з 08.03.2025 року до 30.10.2025 року, тобто на дату відступлення права вимоги), а 7068,00 грн – проценти нараховані позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (за 124 календарних днів у період з 31.10.2025 року по 03.03.2026 року, тобто виключно після набуття права вимоги і до закінчення строку кредитування).

Нормативно-правове застосування
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Висновки суду 
- щодо обґрунтованості позову
Згідно із статтями 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідач не надала відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, тому суд з врахуванням доказів наданих позивачем приходить до висновку про те, що за укладеним кредитним договором № 5369179 від 08.03.2025 року відповідач не виконала взятих на себе зобов`язання по поверненню кредиту та не сплатила комісію за надання кредиту і відсотки за користування ним, що є порушенням права позивача на своєчасне отримання від позичальника коштів за належним виконанням взятого на себе зобов`язання (основної суми боргу та процентів).
У зв`язку з чим суд вважає обґрунтованою відповідну частину заявлених позивачем позовних вимог, а тому її необхідно задовольнити саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 6000,00 грн, комісії за надання кредиту у розмірі 600,00 грн та суми прострочених платежів по процентах у розмірі 20387 грн (13319 грн + 7068 грн = 20387 грн), що разом становить 26987,00 грн.
В свою чергу, згідно пункту 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 14.01.2025 року № 26/2025, від 15.04.2025 року № 235/2025, від 14.07.2025 року № 478/2025, від 20.10.2025 року № 793/2025, від 12.01.2026 року № 40/2026 та від 27.04.2026 року № 342/26, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX, від 15.01.2025 року № 4220-IX, від 16.04.2025 року № 4356-IX, від 15.07.2025 року № 4524-IX, від 21.10.2025 року 4643-IX, від 14.01.2026 року № 4757-IX та від 28.04.2026 року № 4857-ІХ.
При цьому, в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22 (провадження № 61-14740св23) навів свою правову позицію за якою тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином позовна вимога в частині стягнення суми заборгованості неустойки (штрафних санкцій) за договором № 5369179 від 08.03.2025 року у розмірі 3000,00 грн є необґрунтованою, оскільки нарахована у період дії в Україні воєнного стану, а тому задоволенню не підлягає. 
У зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

- щодо судових витрат
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 2662,40 грн, згідно платіжної інструкції АТ «ПУМБ» складеної 22.03.2026 року № 2420 і проведеної банком 24.03.2026 року (а.с.1).
Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. 
Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18).
Відповідно до договору № 10/12-2024 про надання правової допомоги (а.с.104-105), укладеного 10.12.2024 року між позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем; заявки № 16834 від 23.02.2026 року на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.107-108); рахунку на оплату №16834-23/03-2026 від 23.03.2026 року (а.с.110); акту № 16834 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.03.2026 року (а.с.109), згідно яким вартість наданих юридичних послуг становить 10000,00 грн.
Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката в суді першої інстанції, а саме надання усної первинної та письмової юридичної консультації, дослідження наданих документі та аналіз фактичних обставин справи, аналіз чинного законодавства та судової практики, складання, оформлення та направлення адвокатських запитів, складання позовної заяви та інших документів, зокрема процесуальних документів, тому числі клопотання про витребування доказів.
Водночас із цим від відповідача ОСОБА_1 до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. При цьому, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловлено позицію, згідно якої суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Ураховуючи зазначене, а також часткове задоволення позову, то суд вважає, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволені частково на 89,99 відсотка (розмір задоволених позовних вимог х 100 / ціну позову, тобто 26987,00 грн х 100% / 29987,00 грн = 89,99), відмовлено в задоволенні позовних вимог у розмірі, що становить 10,01 відсотків (100 – 89,99 = 10,01), а саме: 
- судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2395,89 грн, які дорівнюють 89,99% від 2662,4 грн судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду; 
- судові витрати у вигляді витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу в розмірі 8999,00 грн, які дорівнюють 89,99% від 10000,00 грн.
Таким чином з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог у загальному розмірі 11394,89 грн (2395,89 грн + 8999,00 грн = 11394,89 грн).
Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»; місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 44559822, до ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 26987 (двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн 00 коп., з яких сума кредиту 6000 (шість тисяч) грн 00 коп., комісія за надання кредиту 600 (шістсот) грн 00 коп., сума процентів за користування кредитором 13319 (тринадцять тисяч триста дев`ятнадцять) грн 00 коп., нараховані позивачем проценти за 124 календарних днів 7068 (сім тисяч шістдесят вісім) грн 00 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судові витрати у загальному розмірі 11394 (одинадцять тисяч триста дев`яносто чотири) грн 89 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя          Д.В. Вороненко