УХВАЛА

19 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 160/17178/25
адміністративне провадження № К/990/19850/26 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2026 у справі №160/17178/25 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
УСТАНОВИВ:
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просив суд визнати протиправними та скасувати наступні податкові повідомлення - рішення, які були прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області:

1. від 14.02.2025 № 0081312407 форми "Р" за платежем військовий збір на суму грошового зобов`язання у розмірі 276 792,86 грн. (у т.ч. податкове зобов`язання в сумі 221 434,29 грн. та штрафна санкція в сумі 55 358,57 грн.);

2. від 14.02.2025 № 0081262407 форми "Р" за платежем податок на доходи з фізичних осіб на суму грошового зобов`язання у розмірі 3 321 514,34 грн. (у т.ч. податкове зобов`язання в сумі 2 657 211,47 грн. та штрафна санкція в сумі 664 302,87 грн.);

3. від 14.02.2025 № 0081322407 форми "ПС" за платежем податок на доходи з фізичних осіб на суму штрафних санкцій у розмірі 1 020 грн.;

4. від 14.02.2025 № 0081412407 форми "Р" за платежем податок на додану вартість на суму грошового зобов`язання у розмірі 3 804 943,75 грн. (у т.ч. податкове зобов`язання в сумі 3 043 955,00 грн. та штрафна санкція в сумі 760 988,75 грн.);

5. від 14.02.2025 № 0081422407 форми "ПН" за платежем податок на додану вартість на суму штрафних санкцій у розмірі 5 589,37 грн.;

6. від 14.02.2025 № 0081392407 форми "Д" про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату військового збору на суму штрафних санкцій у розмірі 1 074,81 грн.;

7. від 14.02.2025 № 0081372407 форми "Д" про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб на суму штрафних санкцій у розмірі 12 841,85 грн.;

8. від 14.02.2025 № 0081482407 форми "Ш" про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату акцизного податку на суму штрафних санкцій у розмірі 13 960,50 грн.;

9. від 14.02.2025 № 0081452407 форми "Ш" про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату акцизного податку на суму штрафних санкцій у розмірі 34 864,20 грн.;

10. від 14.02.2025 № 0081522407 форми "ПІ" про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату акцизного податку на суму штрафних санкцій у розмірі 24,00 грн.;

11. від 14.02.2025 № 0081502407 форми "Ш" про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату акцизного податку на суму штрафних санкцій у розмірі 9 745,50 грн.;

12. від 14.02.2025 № 0081442407 форми "Н" за платежем податок на додану вартість на суму штрафних санкцій у розмірі 118,18 грн..

13. від 09.05.2025 № 0250102407 форми "С" на суму штрафних санкцій у розмірі 48 000,00 грн.;

14. від 14.02.2025 № 0081572407 форми "С" про застосування штрафних санкцій у розмірі 48 000,00 грн.;

15. від 14.02.2025 № 0081592407 форми "С" про застосування штрафних санкцій у розмірі 24 000,00 грн.;

16. від 11.02.2025 № 0074680708 форми "С" на суму штрафних санкцій у розмірі 122 783,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 позовну заяву задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасував наступні податкові повідомлення - рішення: 

1. від 14.02.2025 № 0081312407 за платежем військовий збір на суму грошового зобов`язання у розмірі 276 792,86 грн. (у т.ч. податкове зобов`язання в сумі 221 434,29 грн. та штрафна санкція в сумі 55 358,57 грн.);

2. від 14.02.2025 № 0081262407 за платежем податок на доходи з фізичних осіб на суму грошового зобов`язання у розмірі 3 321 514,34 грн. (у т.ч. податкове зобов`язання в сумі 2 657 211,47 грн. та штрафна санкція в сумі 664 302,87 грн.);

3. від 14.02.2025 № 0081322407 за платежем податок на доходи з фізичних осіб на суму штрафних санкцій у розмірі 1 020, 00 грн.;

4. від 14.02.2025 № 0081412407 за платежем податок на додану вартість на суму грошового зобов`язання у розмірі 3 804 943,75 грн. (у т.ч. податкове зобов`язання в сумі 3 043 955,00 грн. та штрафна санкція в сумі 760 988,75 грн.);

16. від 11.02.2025 № 0074680708 на суму штрафних санкцій у розмірі 122 783,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. 

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2026 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 - скасовано в частині, якою позовні вимоги задоволені частково та ухвалив в цій частині нове судове рішення.

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0081412407 від 14.02.2025, прийняте Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, на суму податку на додану вартість 31648,81 грн. та суму штрафних (фінансових санкцій) 7912,12 грн.

У задоволенні решти позову - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 44118658) судові витрати зі сплати судового збору на суму 151 (сто п`ятдесят одна) грн. 39 коп.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 - залишено без змін.

30.04.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2026 у справі №160/17178/25, подана через підсистему «Електронний суд» 30.04.2026.

08.05.2026 від скаржника до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення до касаційної скарги.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Своєю чергою обов`язковими умовами під час оскарження судових рішень на підставі пунктів 1 - 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України)

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України - суди попередніх інстанцій застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду.

Скаржником здійснено посилання на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 05.12.2023 у справі № 520/10927/22, від 24.04.2025 у справі №826/15614/18, від 17.02.2021 у справі №1.380.2019.001522, від 13.01.2021 у справі №826/506/16, від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 однак, останній не зазначає, в чому він вбачає подібність правовідносин у справі, у якій подає касаційну скаргу, зі справою, яка була предметом розгляду судом касаційної інстанції.

При цьому подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. Слід враховувати, що обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінку судами їх сукупності не можна вважати подібністю правовідносин.

Суд зауважує, що посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, суд наголошує, що вони фактично зводяться до незгоди позивача з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановленим обставинам у взаємозв`язку із наявними в матеріалах справи доказами. Вважаючи, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали належної оцінки доказам, позивач намагається довести необхідність зміни такої (на користь позивача). Однак, по-перше, такі доводи не є тотожними неправильному застосуванню норм права, а по-друге, частина друга статті 341 КАС України встановлює певні обмеження у повноваженнях суду касаційної інстанції. Верховний Суд як суд права (а не суд факту) не має повноважень встановлювати фактичні обставини справи та надавати оцінку доказам.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Керуючись статтею 332 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ: 
Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2026 у справі №160/17178/25 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, а копію касаційної скарги залишити у суді касаційної інстанції.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Юрченко