Справа №522/11987/26
Провадження №1-кп/522/2944/26

ВИРОК
Іменем України

30 червня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 , 
розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026168500000135 від 10.06.2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на посаді старшого стрільця 3-го кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше судимого Приморським районним судом м. Одеси від 13.11.2025 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин, 
-у вчинені кримінального проступку, передбаченого статтею 389 ч.2 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2022 № 283 молодшого сержанта призваного під час загальної мобілізації ОСОБА_2 призначено на посаду старшого стрільця 3-го кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант».
Так, військовослужбовець, згідно із ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. 
Положеннями ч.1 ст. 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. 
Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_2 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) проти правосуддя за наступних обставин.
Судом встановлено, що 13 листопада 2025 року ОСОБА_2 засуджено вироком Приморського районного суду м. Одеси (справа №522/2855/22, провадження №1-кп/522/1635/25) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченогост. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин. Вказаний вирок суду набрав законної сили 16.12.2025 та прийнятий до виконання 26.02.2026 Приморським РВ Філії Державної Установи «Центр пробації» в Одеській області. Цього ж дня, 26.02.2026 ОСОБА_2 поставлено на облік. Надалі, ОСОБА_2 було здійснено виклики до уповноваженого органу з питань пробації у зв`язку з засудженням та постановкою на облік. 
11.03.2026 року ОСОБА_2 прибув до Приморського РВ філії Державної Установи «Центр пробації» в Одеській області, де його було ознайомлено з вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2025 року, згідно якого його засуджено до покарання у вигляді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин, порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. В той же день ОСОБА_2 власноруч заповнив анкету, підписку та надав письмове пояснення, в якому повідомив, що ознайомлений з вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2025, ознайомлений з негативними наслідками у разі ухилення від відпрацювання призначеного судом покарання на підставі ст. 389 КК України, та в подальшому, ОСОБА_2 вручено направлення до КП «ЖКС «Порто-Франківський» для подальшого відбування покарання у виді громадських робіт, згідно з яким останній повинний був приступити до виконання призначеного покарання з 13.03.2026.
17.03.2026 року ОСОБА_2 з`явився до органу пробації самостійно та повідомив, що до громадських робіт не приступив з причини харчового отруєння, за медичною допомогою не звертався, підтверджуючих документів до органу пробації не надав, за що йому було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
Засудженому було вдруге роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт а також про наслідки ухилення.
17.03.2026 ОСОБА_2 було вдруге видано направлення до КП ЖКС «Порто-Франківській», під особистий підпис та повинен приступити до відбування покарання 19.03.2026 року.
Так, наказом в.о. директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» № 54-ВК від 18.03.2026 ОСОБА_2 прийнято з 19.03.2026 для відбування покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин, складені графіки виходу ОСОБА_2 на роботу, у яких встановлювалась кількість годин відпрацювання громадських робіт.
На підставі вказаних графіків було складено табелі виходу на роботу ОСОБА_2  
06.04.2026 року КП ЖКС «Порто-Франківський» надав документи, що засуджений ОСОБА_2 у березні місяці 2026 року відпрацював 36 годин.
04.05.2026 року КП ЖКС «Порто-Франківський» надав документи, що засуджений ОСОБА_2 у квітні 2026 року відпрацював 88 годин. 
У подальшому, КП ЖКС «Порто-Франківський» було надано матеріали про те, що ОСОБА_2 будучи ознайомлений під особистий підпис з графіком виходу на громадські роботи, згідно з указаним графіком на громадські роботи не з`являвся, а саме: 04.05.2026 року та 05.05.2026 року, у зв`язку з чим були складені відповідні акти. 15.05.2026 року КП ЖКС «Порто-Франківський» були надані матеріали про те, що ОСОБА_2 згідно з графіком на громадські роботи не з`являвся, а саме: 12.05.2026 року, 13.05.2026 року, 14.05.2026 року, у зв`язку з чим були складені відповідні акти. 20.05.2026 року КП ЖКС «Порто-Франківський» були надані матеріали про те, що ОСОБА_2 згідно з графіком на громадські роботи не з`являвся, а саме: 15.05.2026 року, 18.05.2026 року, 19.05.2026 року, у зв`язку з чим були складені відповідні акти. 
21.05.2026 року ОСОБА_2 з`явився до органу пробації та повідомив, що до громадських робіт не приступив без поважних причин, за що йому було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.
Також ОСОБА_2 був попереджений про те, що орган пробації відносно нього надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України. 
22.05.2026 року та 25.05.2026 року КП ЖКС «Порто-Франківський» були надані матеріали про те, що ОСОБА_2 згідно з графіком на громадські роботи не з`являвся, а саме: 20.05.2026 року, 21.05.2026 року, 22.05.2026 року, у зв`язку з чим були складені відповідні акти. 
У травні 2026 року ОСОБА_2 , незважаючи на неодноразові попередження про недопущення порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт та зобов`язання відбувати вказане покарання, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без поважних на те причин, ухилився від відбування покарання, не виконував покладені на нього обов`язки у встановлені дні та час для відбування громадських робіт впродовж травня 2026 року, згідно табелю виходу на роботу із запланованих 84 годин, без поважних причин не відбув та не відпрацював 60 (шістдесять) годин громадських робіт.
У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_2 не відбув покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2025, загальний строк невідбутого покарання складає - 92 годин громадських робіт.
Положеннями ч.ч.2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України.
Згідно із вимогами ч.3 статті 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_2 винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 389 ч.2 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. 
У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі.
Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене статтею 389 ч.2 КК України, є кримінальним проступком. 
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381 – 382 КПК України.
Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2  вчинив кримінальний проступок, передбачений статтею 389 ч.2 КК України та кваліфікує дії останнього в межах висунутого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого статтею 389 ч.2 КК України не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений статтею 389 ч.2 КК України, а саме- ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого.
ОСОБА_2 раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинене в період випробування. 
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України суд вважає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 . 
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2  покарання у вигляді обмеження волі.
Відповідно до вимог статті 71 КК України, суд вважає необхідним до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2025 року.
Керуючись статтями 302,368,374,381,382 КПК України, суд- 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2  визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого статтею 389 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до вимог статті 71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково, у вигляді 10 днів обмеження волі, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2025 року(із розрахунку, відповідно до вимог статті 72 ч.1 п.4 КК України, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт), остаточно призначивши ОСОБА_2 покарання у вигляді 1 (одного) року 10 (десяти) днів обмеження волі. 
Строк відбування покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання – з моменту прибуття ОСОБА_2 до виправного центру. 
Вирок може бути оскаржений до Одеського Апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового розгляду, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Суддя Приморського 
районного суду міста Одеси ОСОБА_1