Справа № 442/2890/26
Провадження № 1-кп/442/253/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026141110000248 від 27.03.2026 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старий Кропивник , Дрогобицького району, Львівської області, зареєстрованого та який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, з середньою освітою, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,
учасники справи: прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:
Суд визнає доведеним, що 17.01.2026, в дообідній час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 69 Лісового кодексу України, «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761, Правил рубок головного користування в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 №559, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, тобто без лісорубного або лісового квитка, прибув на територію кварталу №9 виділу №53 Новокропивницького лісництва Дрогобицького ДЛГП «Галсільліс», розташованого в адміністративних межах Східницької територіальної громади Дрогобицького району Львівської області, неподалік села Старий Кропивник, Дрогобицького району Львівської області (в радіусі геокоординат 49.234276, 23.278361), з метою вчинення незаконної порубки лісу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 за допомогою належної йому бензопили невстановленої марки, умисно, незаконно зрізав 3 (три) дерева породи «Ялиця біла», з діаметрами у корі біля шийки кореня 51 см., 58 см. та 71 см., в результаті чого, заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 95 518,50 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконну порубку дерев на території Дрогобицької територіальної громади, що заподіяло істотну шкоду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Пояснив, що позичив у сусіда трактор, поїхав у ліс і там зрубав три дерева для власних потреб. Сусіду не казав для чого йому трактор. Дерева зрубав сам, ніхто йому не допомагав.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Суд враховує також стан здоров`я обвинуваченого, його характеристику та ставлення до скоєного.
З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 246 КК України у виді пробаційного нагляду.
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.
У кримінальному провадженні Дрогобицькою окружною прокуратурою, яка діє в інтересах Східницької селищної ради заявлено цивільний позов про стягнення зі ОСОБА_3 на користь Східницької селищної ради шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 70 518,50 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною 1 статті 129 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
З абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна»(з наступними змінами) та абз.1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.
Як встановив суд і описано вище, внаслідок кримінального правопорушення діями ОСОБА_3 Східницької селищної раді завдано матеріальну шкоду, розмір якої становить 95518,50 грн, частину якої в розмірі 25000гривень обвинувачений відшкодував добровільно.
Зазначений розмір матеріальної шкоди цивільний відповідач визнав повністю і не заперечував її.
Суд вважає доведеним факт заподіяння протиправними діями обвинуваченого матеріальної шкоди потерпілій стороні у заявленому розмірі та погоджується з обґрунтованістю та доведеністю розміру такої шкоди.
Згідно з положеннями ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що між діями ОСОБА_3 та завданою потерпілій стороні матеріальною шкодою є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих потерпілій стороні збитків, суд дійшов висновку, що є усі підстави для задоволення цивільного позову.
З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд 
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов прокурора Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 в інтересах Східницької селищної ради до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Східницької селищної ради (номер рахунку (IBAN) - UА888999980333129331000013927, отримувач - ГУК Львів/Бориславська ТГ, код отримувача (ЄДРПОУ) - 38008294, банк отримувача - Казначейство України, код класифікації доходів бюджету - 24062100) шкоду, завдану державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в сумі 70518,50 ( сімдесят тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень п`ятдесят копійок) гривень.
Речові докази: 
-трактор марки «ЮМЗ» зеленого кольору без номерного знаку та причіп кустарного виробництва передати власнику ОСОБА_5 ;
-6 стовбурів дерев породи «Ялиця Біла» з розмірами:
1) довжиною 4,64 м, діаметром стовбура 65 на 60 см;
2) довжиною 5,14 м, діаметром стовбура 68 на 64см;
3) довжиною 5,12 м, діаметром стовбура 58 на 61 см;
4) довжиною 6, 20 м, діаметром стовбура 38 см;
5) довжиною 4,48 м, діаметром стовбура 31 см;
6) довжиною 4,47 м діаметром стовбура 26 см
та 3 зрізи з пнів розмірами 60 на 57 см, 51 на 52 см, 70 на 72 см конфіскувати в дохід держави.
Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області суду від 30.03.2026.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1