Справа № 462/2510/25 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д. 
Провадження № 22-ц/811/4527/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий – суддя Цяцяк Р.П.,
судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Костюк С.О.;
адвоката Процюка О.О. – представника Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (Bank Polska Kasa Opieki Spolka Akcyjna); адвоката Левковича Т.В. - представника Барщовського Т.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Левковича Тараса Володимировича, представника ОСОБА_1 , на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 16 грудня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 року адвокат Костомарова Софія Євгенівна, представник Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (Bank Polska Kasa Opieki Spolka Akcyjna) (в подальшому – «Заявник», «Стягувач»), звернулася до суду із клопотанням, в якому просила:
- визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Окружного суду в Варшаві від 21.09.2023 року у справі № ХХ GC 784/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (Bank Polska Kasa Opieki Spolka Akcyjna) 27 819 889, 03 Євро заборгованості в національній валюті за курсом НБУ на день постановлення ухвали та 8 844 247,60 євро відсотків на зазначену суму заборгованості в національній валюті за курсом НБУ на день постановлення ухвали; 
- 2 639 678, 06 злотих заборгованості в національній валюті за курсом НБУ на день постановлення ухвали та 839 182, 58 злотих на зазначену суму заборгованості в національній валюті за курсом НБУ відсотків на день постановлення ухвали;
- 225 017, 00 злотих судових витрат в національній валюті за курсом НБУ на день постановлення ухвали та 36 341, 79 злотих відсотків на зазначену суму судових витрат в національній валюті за курсом НБУ на день постановлення ухвали;
- видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Окружного суду в Варшаві від 21.09.2023 року у справі № ХХ GC 784/22 та вирішити питання судових витрат.
Клопотання мотивоване тим, що при розгляді справи боржник мав зареєстроване місце проживання у Республіці Польща, за яким був належним чином повідомлений польським судом, що здійснював розгляд справи, суд 21.09.2023 року ухвалив рішення і таке 31.10.2023 року набрало законної сили, що посвідчується відповідним штампом, однак станом на час подання клопотання ні боржник, ані інші особи його добровільно не виконали.
Між Україною та Республікою Польщею укладено договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, який ратифікований постановою ВР від 04.02.1994 року № 3941-ХІІ та набув чинності 14.08.1994 року, яким передбачено порядок взаємного визнання та виконання рішень Договірних сторін. За наведеного та на підставі ст. 462 ЦПК України просить клопотання задовольнити у повному обсязі (том 1, а.с. 1-14) .

16 грудня 2025 року ухвалою Залізничного районного суду міста Львова частково задоволено клопотання Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (Bank Polska Kasa Opieki Spolka Akcyjna), заінтересована особа: ОСОБА_1 , про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню.
Надано дозвіл на примусове виконання на території України судового рішення Окружного суду в Варшаві від 21.09.2023 року у справі № ХХ GC 784/22.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (Bank Polska Kasa Opieki Spolka Akcyjna) 27 819 889 (двадцять сім мільйонів вісімсот девятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят девять) Євро та 03 центи заборгованості в національній валюті за курсом НБУ на день постановлення ухвали, що згідно із офіційним курсом НБУ становить 1 381 257 490 грн. 34 коп. з передбаченими законом відсотками за прострочення у розмірі, що дорівнює референтній ставці Національного Банку Польщі і 5,5 % пункти, починаючи з 18 липня 2022 року до дня сплати; 2 639 678 (два мільйони шістсот тридцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят вісім ) злотих та 06 грошей, що згідно із офіційним курсом НБУ становить 31 055 812,40 грн з передбаченими законом відсотками за прострочення у розмірі, що дорівнює референтній ставці Національного Банку Польщі і 5,5 % пункти, починаючи з 18 липня 2022 року до дня сплати, а також 225 017 (двісті двадцять п`ять тисяч сімнадцять) злотих, що згідно із офіційним курсом НБУ становить 2 646 199,92 грн, як витрати на судовий процес з відсотками, у розмірі передбачених законом відсотків за прострочення від дня набуття чинності рішення Окружного суду в Варшаві у справі № ХХ GC 784/22 ( 31.10.2023 року) до дня сплати.
В решті клопотання відмовлено (том 4 а.с. 25-28).

Згадану ухвалу оскаржив адвокат Левкович Т.В. - представник ОСОБА_1 (в подальшому – «Апелянт», «Боржник»).
Апелянт просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2025 року скасувати, а у задоволенні клопотання Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (Bank Polska Kasa Opieki Spolka Akcyjna) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду відмовити, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.
Стверджує, що у період розгляду та вирішення справи іноземним судом, «як Стягувач, так і безпосередньо Окружний суд у Варшаві володіли інформацією, відомостями, які вказували про місце проживання Боржника на території України, вбачається що, іноземний суд формально поставився до встановлення «адреси місця, де мешкає відповідач», що призвело до обмеження Боржника у доступі до правосуддя», а «будь-які докази того, що Окружний суд у Варшаві здійснював та скеровував виклик Боржнику на територію України механізмами міжнародних судових доручень у матеріалах справи – відсутні».
Стверджує, що у період від подачі відповідного позову Стягувачем до моменту винесення рішення Окружним судом у Варшаві, Боржник не перебував на території Польщі, а відтак не міг там проживати, мати «адресу місця, де мешкає відповідач», «поточне місце проживання», а скерований Окружним судом у Варшаві позов Боржнику 25.08.2022 року був вручений ОСОБА_2 , однак останній не передав його Боржнику «що об`єктивно випливає із того, що Боржник не знаходився та не міг знаходитись на території Польщі».
З огляду на зазначене вище, вважає, що наявні підстави для відмови в задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду, оскільки відповідач не брав участі в процесі внаслідок його неповідомлення про судовий процес, а тому був позбавлений доступу до суду та права бути заслуханим під час розгляду справи (том 4, а.с. 39-53).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника заявника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.
Згідно зі статтею 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Предметом розгляду у цій справі є клопотання представник Банку Польська Каса Опєкі Спулка Акційна (Bank Polska Kasa Opieki Spolka Akcyjna) про визнання та виконання в Україні рішення Окружного суду в Варшаві від 21.09.2023 року у справі № ХХ GC 784/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь згаданого заявника/стягувача грошового боргу.

Частиною першою статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Питання визнання та виконання в Україні рішень, винесених на території Республіки Польща, регулюється Договором між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого постановою Верховної Ради від 04 лютого 1994 року № 3941-XII (далі - Договір про правову допомогу).
Статтею 49 цього договору встановлено, що за умов, передбачених цим Договором, Договірні Сторони визнають і виконують на своїй території рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони, а саме: 1) рішення судів з цивільних справ; 2) рішення судів з кримінальних справ в частині, що стосується відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Положення пункту 1 застосовуються також до мирових угод з цивільних справ майнового характеру затверджених судом.
Стаття 50 Договору про правову допомогу визначає такі умови, за яких рішення Договірної Сторони визнається і виконується на території іншої Договірної Сторони: 1) згідно із законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, також рішення, що не набрали законної сили, але підлягають виконанню; 2) суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а у випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 3) сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином; 4) справа між тими самими сторонами не була вже вирішена з винесенням рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення судом тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, і якщо між тими самими сторонами не була раніше порушена справа в суді тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; 5) рішення органу третьої держави між тими самими сторонами і в тій самій справі не було вже визнане або виконане на території тієї Договірної Сторони, де рішення має бути визнане і виконане; 6) при винесенні рішення застосовано законодавство відповідно з цим Договором, а у випадку відсутності такого врегулювання у Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.
Отже, однією з необхідних передумов для визнання і виконання рішення суду Договірної Сторони є надання стороні можливості захисту своїх прав при розгляді справи по суті, що передбачає, зокрема, отримання виклику в судове засідання своєчасно і належним чином.

Пунктом 2 частини другої статті 51 Договору про правову допомогу передбачено, що до клопотання про визнання і виконання рішення подається документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесене рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене.
Таким чином, порядок повідомлення учасника справи про судовий процес і вручення цій особі судової повістки (виклику в суд) регулюється правом держави, суд якої вирішує справу по суті (lex fori).
Відповідно до § 1 статті 11355 Цивільного процесуального Кодексу Республіки Польща сторона, яка проживає за кордоном, якщо вона не встановила уповноваженого на ведення справи, який проживає на території Польщі, повинна встановити уповноваженого на отримання кореспонденції в Республіці Польща. У разі невстановлення уповноваженого до отримання кореспонденції, призначена судова кореспонденція для цієї особи залишається в матеріалах справи як вручена.
На рівні внутрішнього законодавства України питання встановлення змісту норм права іноземної держави врегульовано статтею 8 Закону України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до частини першої цієї статті при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. 
З метою встановлення змісту норм права іноземної держави суд може звернутися в установленому законом порядку до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні чи за кордоном або залучити експертів (частина друга статті 8 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
Положення частини третьої статті 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» надають також особам, які беруть участь у справі, право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду у встановленні змісту цих норм.

Як стверджується матеріалами справи, сторона боржника (апелянта) просила відмовити у клопотанні стягувача про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду з підстави, яка є передбаченою пунктом 2 частини 2 статті 468 ЦПК України, яким передбачено, що у задоволенні згаданого клопотання може бути відмовлено у випадку, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду (у нашому випадку - ОСОБА_1 ), була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи. В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник апелянта підтвердив ту обставину, що боржник просить відмовити у клопотанні стягувача саме з підстави, яка є передбаченою пунктом 2 частини 2 статті 468 ЦПК України.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник апелянта також визнав, що судове рішення Окружного суду в Варшаві від 21.09.2023 року у справі № ХХ GC 784/22 (надання дозволу на примусове виконання якого на території України і є предметом клопотання заявника/стягувача) боржником ОСОБА_1 у Республіці Польща не оскаржувалося (і докази про таке оскарження у матеріалах справи відсутні). При цьому представник апелянта в судовому засіданні не зміг пояснити того, чому судове рішення (яке на переконання боржника судом було ухваленим з порушенням чинного у Республіці Польща законодавства) останнім у Республіці Польща не оскаржувалося.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б заперечували правильність адреси боржника ОСОБА_1 у Республіці Польща, на яку Окружним судом у місті Варшаві було надіслано позов до нього: в суді апеляційної інстанції представник апелянта визнав ту обставину, що Окружним судом у Варшаві судові документи надсилалися за актуальною адресою боржника у Республіці Польща.

У матеріалах справи є наявним датований 12 березня 2025 року Юридичний висновок з питань польського права у зв`язку з рішенням Регіонального суду у місті Варшаві від 21 вересня 2023 року у справі № ХХ GC 784/22, автором якого є доктор права та адвокат Станіслав Ігнаци Міхаловський, за змістом відповідей, які наявні у цьому Юридичному висновку …, судові документи у даній справі були врученими боржнику ОСОБА_1 згідно чинного у Республіці Польща законодавства і такий був належним чином повідомленим про судовий розгляд справи (том 3, а.с. 47-66).
Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували наведене у згаданому вище Юридичному висновку …
В суді апеляційної інстанції представник апелянта також не зміг навести доводів, які б спростовували наведене у Юридичному висновку … 

З урахуванням наведеного вище колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали (та, відповідно, для відмови у задоволенні клопотання заявника/стягувача про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду) відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої висновків оскаржуваної ухвали не спростовують, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 16 грудня 2025 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 04 травня 2026 року.

Головуючий :        Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.