Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року Справа№200/10043/25 

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд (з урахуванням уточненого позову):
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови позивачу у зарахуванні періоду роботи з 07.07.1998 по 07.06.2001 до страхового стажу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати період роботи з 07.07.1998 по 07.06.2001 до страхового стажу позивача з 01.06.2025.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою та відповідними документами про зарахування до страхового стажу періоду роботи у приватного підприємця ОСОБА_2 з 07.07.1998 по 07.06.2001 за який було сплачено страхові внески. Листом відповіддю від 22.09.2025 № 38903 32815/Ж 02/8 0500/25 позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи у приватного підприємця ОСОБА_2 з 07.07.1998 по 07.06.2001. Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому звернувся до суду з цим позовом, звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 26.12.2025 позовну заяву залишено без руху, встановивши позивачу строк, протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
У поданому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відзиві, крім іншого, вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення про відмову від 22.05.2025 № 056750012520 по зверненню від 14.05.2025 ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком № 2, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV у зв`язку із відсутність необхідного страхового стажу - 30 років. До страхового стажу не враховано період роботи згідно довідки від 07.06.2001 № 281 з 07.07.1998 по 07.06.2001, оскільки відсутні відомості про здійснення заявником підприємницької діяльності та вибрану форму оподаткування. Документи, передбачені п. 4 Порядку № 637 не надано. Крім того, в довідці наявне виправлення дати її видачі. В індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про нарахування та сплату страхових внесків. Трудова угода від 07.07.1998 № 102/3п надана в копії та не містить відомостей щодо її реєстрації в територіальному державному центрі зайнятості.
Представник відповідача просив залучити в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Ухвалою суду від 18.03.2026 залучено в якості другого відповідача у справі № 200/10043/25 - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
07.04.2026 відповідачем – 2 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні з підстав правомірності рішення про відмову в призначенні пенсії від 22.05.2025 №056750012520.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.
14.05.2025 позивач - ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
Відповідно до принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій, вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.05.2025 № 056750012520.
Згідно вказаного рішення, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з підстав відсутності необхідного страхового стажу, не врахувавши при цьому періоди роботи позивача з 07.07.1998 по 07.06.2001 згідно довідки від 07.06.2001 № 281, оскільки відсутні відомості про здійснення заявником підприємницької діяльності та вибрану форму оподаткування. Документи, передбачені п. 4 Порядку № 637), не надано. Крім того, в довідці наявне виправлення дати її видачі. Трудова угода від 07.07.1998 № 102/3п надана в копії та не містить відомостей щодо її реєстрації в територіальному державному центрі зайнятості. Крім того, в Індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про нарахування та сплату страхових внесків.
На звернення позивача від 12.08.2025, надіслане для розгляду за належністю листом Пенсійного фонду України від 18.08.2025 №31996-41737/Ж-03/8-2800/25, зареєстроване 18.08.2025 за вх. №32815/Ж-0500-25 та розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону України 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян» та листом від 22.09.2025 №38903-32815/Ж-02/8-0500/25 повідомлено, що у травні 2025 року позивач звернувся з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; Заяву про призначення пенсії згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 розглянута за принципом екстериторіальності спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України в Кіровоградській та Донецької областях та прийнято рішення від 22.05.2025 №056750012520 про відмову в призначенні у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років; При призначенні пенсії до страхового стажу не враховано період роботи у приватного підприємця ОСОБА_2 згідно з наданої трудовою угодою від 07.07.1998 №102/Зп, оскільки надана копія угоди, в порушення пункту 2.23 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та не містить відмітки про її виконання та реєстрації в державному органі зайнятості відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». При цьому зазначений період роботи найманого працівника не підтверджено Індивідуальними відомостями про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Інші первинні документи, які б підтвердили факт роботи у приватного підприємця ОСОБА_2 до заяви не долучено. Довідка про сплату страхових внесків від 07.06.2001 №281 видана Слов`янським міським управлінням Пенсійного фонду України Жукову Д.О. не містить інформації про періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності, або за яку трудову діяльність сплачено страхові внески. Рішення про відмову в призначенні пенсії відповідно до Закону №1058 прийнято правомірно та не потребує перегляду. 
Вважаючи таку відмову, що викладено у листі від 22.09.2025 №38903-32815/Ж-02/8-0500/25, протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення (надалі, також - Закон №1788) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, також - Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Частиною 1 зазначеної статті передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.
Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (надалі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
При цьому суд звертає увагу на те, що положеннями Закону 1058-ІV підставою для призначення пенсії визначено виключно наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд враховує також те, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є, на переконання суду, виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.
Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 по справі № 754/14989/15-а (адміністративне провадження № К/9901/11030/18).
Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В даному випадку, на думку суду, відповідач беззаперечно міг встановити факт зайнятості позивача в спірні періоди, виходячи з даних відображених у трудовий угоді №102/3п від 07.07.1998, заяви від 07.06.2001, яку подано начальнику Слов`янської ОДПІ та довідки про сплату страхових внесків до пенсійного фонду України № 281 від 07.06.2001 Слов`янського міського управління Пенсійного фонду України за період з 07.07.1998 по 07.06.2001.
Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 позивачем на підтвердження трудового стажу було надано трудову угоду з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Крім того, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відтак неналежне чи недотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для особи, якій належить трудова книжка, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Отже, недотримання роботодавцем правил заповнення/ведення трудової книжки (чи дублікату), не може спричиняти негативних наслідків для позивача, в тому числі й щодо реалізації гарантованого права на пенсію.
Щодо твердження відповідача 2 про те, що документів до страхового стажу не враховано період з 07.07.1998 по 07.06.2001 згідно довідки від 07.06.2001 № 281, оскільки відсутні відомості про здійснення заявником підприємницької діяльності та вибрану форму оподаткування, суд вказує наступне.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 637, періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).
Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 № 727/98, з 01.01.1999 для фізичних осіб, які займаються підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, і кількість осіб, які перебувають у трудових відносинах з такою особою, включаючи членів її сім`ї, за рік не перевищує 10 осіб і обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не перевищує 250 тис. гривень, запроваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності для таких суб`єктів малого підприємництва.
Із змісту наведених правових норм випливає, що періоди здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за загальною системою оподаткування можуть бути зараховані до страхового стажу.
Разом з тим, предметом спору у даній справі є зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи як найманого працівника у фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 . Позивач не заявляє вимог про зарахування до його страхового стажу періодів безпосереднього здійснення ним власної підприємницької діяльності за загальною чи спрощеною системою оподаткування. Відтак, такі доводи пенсійного органу, як "відсутність відомостей про здійснення заявником підприємницької діяльності та обрану форму оподаткування", є безпідставними та не можуть бути застосовані до особи, яка працювала виключно за трудовим договором (як найманий працівник).
Щодо тверджень відповідача 2 про те, що довідці наявне виправлення дати її видачі, а трудова угода від 07.07.1998 № 102/3п надана в копії та не містить відомостей щодо її реєстрації в територіальному державному центрі зайнятості, суд вказує наступне.
Відповідно п.3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Суд зазначає, що у разі виникнення у відповідача сумнівів щодо достовірності відомостей у довідці № 281 (зокрема, через наявність виправлення дати її видачі) чи в трудовій угоді від 07.07.1998 № 102/3п, останній не був позбавлений правової можливості самостійно звернутися для проведення перевірки до ФОП ОСОБА_3 або до Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (яку реорганізовано шляхом приєднання до ГУ ДФС у Донецькій області), що здійснювала реєстрацію вказаної трудової угоди. Більше того, суд звертає увагу, що первинне видання довідки здійснювало безпосередньо Слов`янське МУ Пенсійного фонду України, що спростовує правомірність посилання відповідача на дефекти цього документа як на підставу для відмови у зарахуванні стажу.
Натомість, відповідач 2 не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірного періоду роботи позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність наданих позивачем документів для підтвердження такого стажу.
Отже, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу роботи позивача період роботи з 07.07.1998 року по 07.06.2001.
Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 056750012520 від 22.05.2025 винесене без дотримання норм чинного законодавства, тому є протиправним і підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
При цьому, обов`язок відновлення порушеного права лежить на Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, як органу, що вирішував питання про призначення пенсії та прийняв спірне рішення.
Аналогічна правова позиція про зобов`язання судом вчинення дій зобов`язального характеру саме того територіального органу Пенсійного фонду України по екстериторіальності, який приймав спірне рішення, викладена в постанові Верховного Суду від 08.02.2024 в справі № 500/1216/23 та від 09.07.2024 у справі №240/16372/23.
З огляду на встановлене, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу позивача спірний період роботи та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 14.05.2025 з врахуванням висновків суду.
Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Таким чин ом, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7А, код ЄДРПОУ 20632802) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 056750012520 від 22.05.2025 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 07.07.1998 по 07.06.2001 та зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 14.05.2025 з врахуванням висновків суду.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі у сумі 900,00 грн.
Повне судове рішення складено 27.05.2026.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Т.В.Загацька