Провадження № 2-о/641/74/2026 	Справа № 641/466/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 травня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі:
головуючої судді Василенко О.Я.,
за участю секретаря судового засідання Кривенко А.Г.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, 
установив:
Представник заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернулась до Слобідського районного суд міста Харкова з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті, була заведена спадкова справа №4/2026 від 14.01.2026 на підставі заяви ОСОБА_1 . ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні. На день смерті спадкодавиці, їй на праві приватної власності належала квартири АДРЕСА_2 . 
Наприкінці 2023 року у ОСОБА_3 стався інсульт, після якого вона була паралізована та потребувала постійного догляду. Попри те, що спадкоємець та спадкодавець зареєстровані за різними адресами, фактично ОСОБА_1 проживав разом зі своєю матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_3 присвоєно першу (Б) групу інвалідності з 14.02.2024, ОСОБА_3 потребувала постійного стороннього догляду. Враховуючи більш сприятливі умови для догляду за матір`ю, було прийняте рішення перевезти її в квартиру за адресою АДРЕСА_3 . На час смерті спадкодавиці її син, ОСОБА_1 , здійснював постійний нагляд за нею та постійно проживав з нею у квартирі АДРЕСА_4 . Спадкоємець та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами, проте до дня смерті матері заявник піклувався про неї, проживав разом зі спадкодавцем. 14.01.2026 заявник звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_3 . 15.01.2026 заявник отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої заявник не надав документів, які підтверджують факт прийняття спадщини.
Встановлення факту спільного проживання заявнику необхідно для реалізації свого права на оформлення спадщини.
26.05.2026 від представника Харківської міської ради – Громова О.В. надійшли письмові пояснення по справі, в яких представник вважає, що наведені заявником докази не обґрунтовують заяву та не підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що заявник не надає жодного доказу на підтвердження постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.
Процесуальні дії у справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2026 справа передана на розгляд судді Василенко О.Я. 
Ухвалою судді від 26.01.2026 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 27.04.2026 витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Губської Віти Анатоліївни належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
07.05.2026 на виконання ухвали про витребування доказів від приватного нотаріуса Губської В.А. надійшла копія спадкової справи №4/2026 щодо спадщини померлої ОСОБА_3 .
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснив, що у травні 2023 року він забрав свою матір з лікарні та відвіз її до своєї тещі за адресою АДРЕСА_1 , оскільки в неї була двокімнатна квартира на першому поверсі. Заявник сам проживає на 10 поверсі, і це було не зручно для ОСОБА_3 , оскільки вона була паралізована і не могла самостійно пересуватись та потребувала сторонньої допомоги. Заявник стверджує, що здійснював постійний догляд за своєю матір`ю, а в незручних моментах йому допомагала теща. Він працює сантехніком, тому більшу частину часу перебував вдома, біля матері. Вони мали окрему кімнату. 
Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити з підстав викладених у заяві.
Також представник заявника просила повернути без розгляду пояснення представника ХМР, оскільки був порушений строк на їх подання, а клопотання про поновлення такого строку із зазначенням поважності причин пропуску представником не надано. 
Представник заінтересованої особи Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом надіслання ухвали суду про відкриття провадження у справі та судових повісток до електронного кабінету. Ухвала суду про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету ХМР 27.01.2026 об 18:46:06. Судові повістки доставлені до електронного кабінету ХМР 26.02.2026 об 04:39:07, 05.04.2026 об 15:54:37 та 29.04.2026 об 08:03:41, про причини своєї неявки суд не повідомив, пояснення щодо заяви не подав, заяв або клопотань не надійшло. 
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона добре знала матір заявника – ОСОБА_3 , її син добре доглядав за нею, допомагав з гігієною та господарством, викликав лікарів. З 1978 року свідок проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_5 , на 4 поверсі. ОСОБА_1 також проживав у цьому будинку приблизно з 223 року разом із своєю матір`ю та здійснював за нею постійний догляд. Квартира, в якій проживала померла, належить тещі заявника та знаходиться на першому поверсі, що було зручно для догляду. У померлої ОСОБА_3 була своя окрема кімната. 
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що у 2019 році вона купила квартиру у будинку по АДРЕСА_5 . Свідок зазначила, що добре знала заявника, часто його бачила, вона приходила до них в квартиру поміряти тиск ОСОБА_6 , кожного разу там був заявник, який доглядав за лежачою мамою. Ще йому допомагала його теща та дружина. 
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 , два роки назад у матері заявника стався інсульт, вона перебувала у лікарні, а потім свідок забрала її до себе додому, оскільки її квартира знаходиться на першому поверсі, має три кімнати та була найбільш зручною для догляду за лежачою хворою. У квартирі проживали свідок зі своїм чоловіком та померла ОСОБА_3 . Заявнику також довелось переїхати до них, оскільки ОСОБА_3 потребувала постійної сторонньої допомоги, а свідок та її чоловік є особами похилого віку, непрацездатні, чоловік теж має хвороби та потребує допомоги. ОСОБА_1 проживав у квартирі свідка разом із ними та матір`ю з червня 2023 року і до моменту смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_3 була лежачою хворою, яка потребувала постійного догляду, зокрема фізичної (підіймати, носити в туалет, мити, переодягати, тощо). Всю цю роботу здійснював її син - ОСОБА_1 , оскільки його характер роботи дозволяв більшу частину часу бути вдома, біля хворої. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Суд встановив, що заявник ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цей факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 27.05.2025 Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №765 (а.с.10).
Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 08.04.2005 квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 належить на праві приватної спільної сумісної власності померлій ОСОБА_3 та заявнику ОСОБА_1 (а.с.8). 
Отже, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина, зокрема на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .
14.01.2026 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Губською В.А. на підставі заяви ОСОБА_1 була заведена спадкова справа №4/2026, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
Постановою приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Губської Віти Анатоліївни від 15.01.2026 №6/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері – ОСОБА_3 . Нотаріус, обґрунтовуючи відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилається на те, що заявником пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини, згідно з довідкою Реєстру територіальної громади міста Харкова спадкоємець не був зареєстрований разом із спадкодавцем, документів, що підтверджували б проживання разом за однією адресою нотаріусу надані не були (а.с.11-12).
З довідки до акту обстеження медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ №322052 ОСОБА_3 мала І групу інвалідності безстроково та потребувала постійної сторонньої допомоги (а.с.9).
Як зазначає представник заявника у заяві, на момент смерті спадкодавиця ОСОБА_3 проживала разом із своїм сином ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Цей факт також підтверджують допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки 
Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Положеннями ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).
Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.
Акт прийняття спадщини характеризується такими ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідків, ОСОБА_1 постійно проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 з 2023 року і до дня її смерті. 
Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як слідує з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_3 постійно проживав зі спадкодавцем за адресою АДРЕСА_1 .
Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не має, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 200, 223, 234, 256, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити. 
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом із спадкодавцем, ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Сторони у справі. 
Заявник: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_7 РНОКПП НОМЕР_3 .
Заінтересована особа: Харківська міська рада, адреса місцезнаходження: м. Харків, м-н Конституції 7, ЄДРПОУ 04059243.

Суддя О.Я.Василенко