ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
КОПІЯ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Єдиний унікальний номер судової справи №678/258/26
Номер провадження №1-кп-678-61/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року        селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого - судді       ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання    ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів обвинувальний акт, який складений слідчим слідчого відділення відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 і затверджений 17 лютого 2026 року прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 03 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026243300000006, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсохувата Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, інвалідність відсутня, військовослужбовця Збройних Сил України, солдата, стрільця-санітара 1 штурмового відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 3 спеціалізованої штурмової роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема: 
23 червня 2016 року вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України;
14 листопада 2016 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі; 
26 вересня 2018 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 
07 серпня 2020 року вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
04 березня 2025 року вироком Хмельницького апеляційного суду за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; 
16 липня 2025 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2025 року умовно-достроково на невідбуту частину цього покарання для проходження військової служби за контрактом; 
про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, 
учасники судового провадження: 
прокурори:         ОСОБА_4 , 
ОСОБА_6 , 
потерпіла         ОСОБА_7 , 
потерпілий         ОСОБА_8 ,
обвинувачений        ОСОБА_5 , 
його захисник – адвокат      ОСОБА_9 , 

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ 

1. 18 грудня 2025 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи з дозволу власника у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в одній із житлових кімнат, виявив належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13» моделі «SM-A135F/DSN» блакитного кольору, у силіконовому чохлі прозорого кольору типу бампер з SIM-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», прийняв рішення про таємне викрадання вказаного майна.
Тоді ж, 18 грудня 2025 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, повторно, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, №757/2022 від 07 листопада 2022 року, №58/2023 від 06 лютого 2023 року, №254/2023 від 01 травня 2023 року, №451/2023 від 26 липня 2023 року, №734/2023 від 06 листопада 2023 року, №49/2024 від 05 лютого 2024 року, №271/2024 від 06 травня 2024 року, №469/2024 від 23 липня 2024 року, №740/2024 від 28 жовтня 2024 року, №26/2025 від 14 січня 2025 року, №235 від 15 квітня 2025 року, №478 від 14 липня 2025 року, №793 від 20 жовтня 2025 року, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв до рук належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13» моделі «SM-A135F/DSN», блакитного кольору з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з серійним номером RF8T40HKASE, об`ємом пам`яті «64 GB» вартістю 3516,67 грн., у прозорому силіконовому чохлі типу «бампер» вартістю 56,67 грн., із SIM - карткою ПрАТ «ВФ Україна» 380662932141 вартістю 320 грн., на рахунку якої коштів не було, після чого, утримуючи при собі вказане майно, покинув приміщення житлового будинку, і таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 таємно викрав майно ОСОБА_7 на загальну суму 3893,34 грн. чим заподіяв їй майнову шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. 
2. 03 січня 2026 року близько 16 год. 00 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представляється можливим) ОСОБА_5 , достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, №757/2022 від 07 листопада 2022 року, №58/2023 від 06 лютого 2023 року, №254/2023 від 01 травня 2023 року, №451/2023 від 26 липня 2023 року, №734/2023 від 06 листопада 2023 року, №49/2024 від 05 лютого 2024 року, №271/2024 від 06 травня 2024 року, №469/2024 від 23 липня 2024 року, №740/2024 від 28 жовтня 2024 року, №26/2025 від 14 січня 2025 року, №235 від 15 квітня 2025 року, №478 від 14 липня 2025 року, №793 від 20 жовтня 2025 року, знаходячись неподалік домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 47 селище Летичів Хмельницького району Хмельницької області, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, наблизившись до ОСОБА_8 , який є особою з інвалідністю 3 групи, попросив у нього мобільний телефон нібито для здійснення телефонного дзвінка, а після того як ОСОБА_8 , довіряючи ОСОБА_5 , надав його, почав тікати, не реагуючи на вимоги потерпілого зупинитись та повернути телефон.
Тобто, ОСОБА_5 , без застосування насильства, умисно, повторно, відкрито викрав у ОСОБА_8 мобільний телефон марки Samsung Galaxy A05s, моделі SM-A057G/DSN з серійним номером S/N: R7AX70YZ3DA, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , вартістю 3005 грн., який був в чохлі чорного кольору вартістю 299 грн., із сім картами мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з абонентськими номерами НОМЕР_6 вартістю 320 грн., 0991234831 вартістю 320 грн., та сім-картку на якій знаходиться цифровий напис із номером НОМЕР_7 , на рахунку яких грошових коштів не було, розпорядився викраденим майном ОСОБА_8 на власний розсуд, спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 3944 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ 

3. Прокурор ОСОБА_6 в судових дебатах зазначив, що винуватість ОСОБА_5 є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування і досліджених судом письмових доказів, показаннями потерпілих та свідків, які надані в судовому засіданні, тому, враховуючи особу обвинуваченого, характеризуючі дані, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, дві обставини, які обтяжують покарання, просить призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 6 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 186 КК України - у виді 8 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначити у виді 9 років позбавлення волі, запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили, питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України, стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта, цивільний позов не заявлявся. 
4. Потерпіла ОСОБА_7 просить суд призначити ОСОБА_5 суворе покарання, а потерпілий ОСОБА_8 при призначенні покарання покладається на розсуд суду. 
Потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вказали, що у обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення відносно них ОСОБА_5 кримінальних правопорушень і такі не оспорюють (час, місце, спосіб, вартість викраденого, тощо). 
5. Обвинувачений ОСОБА_5 декілька разів протягом судового розгляду змінював свою позицію щодо інкримінованих йому кримінальних правопорушень – спочатку вчинення крадіжки визнавав, а грабежу – ні, в подальшому навпаки – грабіж визнавав, а крадіжку – ні, остаточно сформулювавши свою позицію - повністю визнав вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (щодо потерпілого ОСОБА_8 ), а за ч. 4 ст. 185 КК України (щодо потерпілої ОСОБА_7 ) – свої дії повністю заперечує. 
6. Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 – адвокат ОСОБА_9 просить врахувати позицію обвинуваченого щодо не визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і повне визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, й з урахуванням зазначеного, особи обвинуваченого, його стану здоров`я – отримав поранення і має 3 групу інвалідності, вирішити справу відповідно до вимог закону. 

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН 

1) за ч. 4 ст. 185 КК України 

7. Потерпіла ОСОБА_7 показала, що є військовослужбовцем і приблизно з вересня 2025 року проживає у селищі Летичів Хмельницького району Хмельницької області, де й познайомилась із ОСОБА_5 , який також є військовослужбовцем. 
У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем у них були спільні теми для розмови і вона його пускала декілька разів до себе додому, однак потім боялась це робити. 
18 грудня 2025 року приблизно в 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 з її дозволу дійсно перебував у неї вдома у будинку, де у одній із житлових кімнат знаходився належний їй мобільний телефон у силіконовому чохлі, проте вранці вказаний телефон зник, а у будинку, крім ОСОБА_5 , нікого більше того дня не було, тому вважає, що саме він викрав її речі. 
Вважає, що ОСОБА_5 не вперше викрав у неї речі, тому подала заяву в поліцію. 
8. Свідок ОСОБА_10 суду показав, що на початку 2026 року перебував у своєму гаражі з ОСОБА_11 і до них прийшов ОСОБА_5 , вони там спільно вживали спиртні напої, й останній залишив в гаражі мобільний телефон марки Samsung, який витягнув з куртки, а через деякий час пішов у магазин за продуктами і більше не повернувся, телефон залишив. 
Приблизно через 3 дні він побачив оголошення у месенджері, що зник телефон і такий шукають, за телефоном ОСОБА_5 більше не повернувся, тому зателефонував працівниками поліції і повідомив про це, останні приїхали і їм телефон видав добровільно. 
9. Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України також підтверджуються письмовими доказами: 
рапортом працівника поліції від 23 грудня 2025 року згідно якого ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_5 декілька разів викрав у неї речі, в тому числі, мобільний телефон марки Samsung А13 (а.с. 151 т. 2); 
протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13 січня 2026 року в якому ОСОБА_7 зазначила, що в період часу з 12 год. 15 грудня 2025 року по 22 грудня 2025 року невідома особа таємно викрала із будинку АДРЕСА_2 належні їй речі: бувші у використанні срібний ланцюжок, срібний перстень, мобільний телефон марки Samsung А13, навушники OPPO, підозрює ОСОБА_5 (а.с. 159 т. 2); 
протоколом огляду місця події від 13 січня 2026 року згідно якого потерпіла ОСОБА_7 показала де у будинку АДРЕСА_2 знаходились викрадені речі (а.с. 161-167 т. 2); 
заявою ОСОБА_10 від 07 січня 2026 року про добровільну видачу працівникам поліції для огляду та подальшого вилучення для проведення експертних досліджень та необхідних слідчих дій телефон в корпусі блакитного кольору марки Samsung А13 в силіконовому чохлі прозорого кольору, який залишив в його гаражі ОСОБА_5 (а.с. 189 т. 2);
протоколом огляду місця події від 07 січня 2026 року згідно якого проведено огляд добровільно виданого ОСОБА_10 мобільного телефону марки марки Samsung А13 в силіконовому чохлі, який належить ОСОБА_12 (а.с. 191-202 т. 2);
висновком експерта №СЕ-19/123-26/895-ТВ від 21 січня 2026 року згідно якого ринкова вартість станом на 15-18 грудня 2025 року вживаного мобільного телефону марки Samsung моделі «SM-A135F/DSN» (Galaxy A13) із серійним номером S/N: НОМЕР_8 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 становила 3516,67 грн. (п. 1). Ринкова вартість станом на 15-18 грудня 2025 року вживаного силіконового чохла типу «бампер» з маркуванням «SAM-A-13-4G» становила 56,67 грн. (п. 2) (а.с. 216-225 т. 2); 
довідкою фізичної особи -підприємця ОСОБА_13 про те, що станом на 18 грудня 2025 року вартість бувшої у використанні сім-картки мобільного оператора зв`язку ВФ «Україна» становила 320 грн. (а.с. 226 т. 2). 
10. Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його вина доведена належними і допустимими доказами. 
11. Таким чином, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. 

2) за ч. 4 ст. 186 КК України 

12. Обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззаперечно визнав фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 , які вказані в обвинувальному акті, їх не оспорює, не ставить під сумнів здобуті докази і кваліфікацію своїх дій. 
13. Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив суду фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення, їх не оспорює, однак надати суду детальні показання не зміг за станом здоров`я (вади мовного спілкування), у поданій до суду заяві вказав, що 03 січня 2026 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 попросив у нього телефон марки Samsung, щоб подзвонити до батьків і утік. 
14. Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України також підтверджуються письмовими доказами:
рапортом працівника поліції від 03 січня 2026 року згідно якого цього дня близько 16 год. у сина заявниці ОСОБА_14 – ОСОБА_8 , який сильно заїкається, відкрито викрали телефон марки Samsung. В подальшому ОСОБА_5 , який без застосування фізичного насильства, відкрито заволодів мобільним телефоном, затримано, а речові докази вилучено (а.с. 11-12 т. 2); 
протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03 січня 2026 року в якому ОСОБА_8 зазначив, що близько 16 год. 03 січня 2026 року по вул. Ярослава Мудрого, 47 селище Летичів його знайомий ОСОБА_15 без застосування насильства викрав у нього належний йому мобільний телефон марки Samsung A05s у чохлі з сім-картками та втік з місця події й заподіяв майнової шкоди на суму 5000,00 грн. (а.с. 18-19 т. 2); 
протоколом огляду місця події від 03 січня 2026 року згідно якого ОСОБА_8 вказав, що по вул. Ярослава Мудрого, 47 селище Летичів товариш ОСОБА_15 викрав телефон (а.с. 20-27 т. 2);
протоколом огляду предмету від 03 січня 2026 року згідно якого оглянуто надану ОСОБА_8 коробку з-під належного йому телефону марки Samsung A05s (а.с. 33, 34-43, 44, 51-55 т. 2); 
протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03 січня 2026 року згідно якого ОСОБА_5 фактично затримано о 18 год. 29 хв. 03 січня 2026 року і під час обшуку він добровільно видав два мобільні телефони, які знаходились в правій кишені куртки, при цьому зазначив, що 03 січня 2026 року телефон марки Samsung викрав у невідомого чоловіка у селищі Летичів (а.с.63-83 т. 2);
висновком експерта №СЕ-19/123-26/703-ТВ від 13 січня 2026 року згідно якого ринкова вартість вживаного мобільного телефону марки Samsung моделі SM-A057G/DSN (Galaxy A05s), об`ємом пам`яті 4/128 Gb, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_9 , станом на 03 січня 2026 року становила 3005,00 грн. (а.с. 119-129 т. 2); 
довідками фізичної особи-підприємця ОСОБА_16 від 16 січня 2026 року про те, що ринкова вартість: 1) чохла-книжки для мобільного телефону марки Samsung A05s станом на 03 січня 2026 року становила 299 грн.; 2) сім-карти оператора мобільного зв`язку ПРАТ «ВФ Україна» станом на 03 січня 2026 року становила 320 грн. (а.с. 134 т. 2).
15. Таким чином, сукупність досліджених доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. 

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ 

16. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
17. У абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. 
18. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. 
Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. 
З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. 
19. Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. 
Питання про призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. 
20. Законодавець у ч. 4 ст. 185 КК України визначив, що крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. 
Законодавець у ч. 4 ст. 186 КК України визначив, що грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років. 
21. Отже, вчинені ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, відповідно до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. 
22. ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, однак заперечив вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не одружений, на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, є особою з інвалідністю 3 групи, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і згідно медичної та службової характеристик неодноразово звертався за медичною допомогою – отримав вогнепальне поранення через проходження військової служби, а з 20 листопада 2025 року рахується таким, що самовільно залишив військову частину, характеризується посередньо – командуванням військової частини зазначено, що він не відповідає займаній посаді, Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 180 КУпАП, раніше неодноразово судимий, не перебуває на диспансерному обліку в лікаря нарколога і психіатра (а.с. 44-45, 47-51 т. 1; а.с. 99, 101-109, 110-148, 150-151, 153, 158, 159-160, 161-162 т. 3) 
23. 04 лютого 2026 року складено висновок експерта №75 за результатами судово-психіатричної експертизи за змістом якого ОСОБА_5 на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень виявляв легку розумову відсталість з поведінковими розладами, усвідомлював свої дії та міг керувати ними, на теперішній час виявляє легку розумову відсталість з поведінковими розладами, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує, на теперішній час усвідомлює свої дії та може керувати ними (а.с. 177-180 т. 3).
24. У даній справі ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 . 
ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, проте не висловив щирого каяття, свій вчинок не засудив. 
25. У даній справі органом досудового розслідування і судом встановлено обставини, передбачені п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 67 КК України, які обтяжують покарання – рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю. 
26. Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, які є тяжкими, вищезазначені дані про особу ОСОБА_5 , його позицію щодо визнання винуватості за ч. 4 ст. 186 КК України, відсутність обставин, які пом`якшують покарання і наявність двох обставин, які обтяжують покарання, ступінь вини обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, має незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, а також позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченому суворого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до середньої межі за кожне з інкримінованих йому кримінальних правопорушень. 
27. При призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 підлягають застосуванню положення ст.ст. 70, 71 КК України. 
28. Призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально, буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД 

29. Цивільний позов потерпілими не заявлявся ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду. 
30. Суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта (а.с. 120, 217 т. 2). 
31. Питання про речові докази (а.с. 104-105, 106-108, 135-137, 138-139, 207-208, 238-239, 240 т. 2) суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України – належні потерпілим речі необхідно їм повернути, а накладений ухвалами слідчого судді (а.с. 113-114, 212 т. 2) арешт на майно потерпілих - необхідно скасувати. 
32. У зв`язку з тим, що обвинуваченому ОСОБА_5 призначається покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 38-39 т. 1, а.с. 63-83, 101-102 т. 2) необхідно залишити обвинуваченому до набрання вироком законної сили, однак вже без визначення будь-якого розміру застави. 
Строк попереднього ув`язнення обвинуваченого зараховується у строк покарання. 
33. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. 

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України, 

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА 

УХВАЛИВ: 

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання: 
за ч. 4 ст. 185 КК України – у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років; 
за ч. 4 ст. 186 КК України – у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років. 
На підставі ч. 5 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2025 року визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення у період з 03 січня 2026 року (з дня затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. 
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком суду законної сили. 
До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта на загальну суму 5348,40 грн., зокрема: 
судова товарознавча експертиза (висновок експерта №СЕ-19/123-26/703-ТВ від 13 січня 2026 року) – 1782,80 грн.; 
судова товарознавча експертиза (висновок експерта №СЕ-19/123-26/895-ТВ від 21 січня 2026 року) – 3565,60 грн.
Цивільний позов не заявлявся. 
Речові докази: 
мобільний телефон марки Samsung Galaxy A05s, моделі SM-A057G/DSN з серійним номером S/N: R7AX70YZ3DA, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , який знаходиться у чохлі чорного кольору із сім картами мобільних операторів НОМЕР_6 , НОМЕР_10 , під вказаним телефоном в чохлі було виявлено сім-карта на якій знаходиться цифровий напис НОМЕР_7 , які було упаковано до сейф-пакету №5432444 і передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області – повернути потерпілому ОСОБА_8 ; 
паперову коробку від мобільного телефона марки Samsung Galaxy A05s, моделі SM-A057G/DSN з серійним номером S/N: R7AX70YZ3DA, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , фіскальний чек ФОП ОСОБА_17 , магазин «Kokos» АДРЕСА_3 , НОМЕР_11 про оплату мобільного телефона Samsung A057 на суму 5999,00 грн., гарантійний талон ФОП ОСОБА_17 , АДРЕСА_4 , магазин «Kokos», на мобільний телефон Samsung A05s з серійним номером НОМЕР_9 від 15 жовтня 2024 року, які було упаковано до сейф-пакета PSP2109789 і передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області – повернути потерпілому ОСОБА_8 ; 
мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13» моделі «SM-A135F/DSN», з серійним номером НОМЕР_8 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який знаходиться у чохлі прозорого кольору, типу бампер із сім карткою мобільного оператора із № НОМЕР_12 , які було упаковано до сейф-пакета №5623584 і передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області – повернути потерпілій ОСОБА_7 . 
Скасувати накладений ухвалами слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 06 січня 2026 року (справа №678/5/26, провадження №1-кс-678-10/26), від 08 січня 2026 року (справа 678/32/26, провадження №1-кс-678-21/26) арешт на майно. 
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. 
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 
Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Реквізити для сплати витрат за проведення експертизи на користь держави: 
Отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Летичів. стг/24060300
Код за ЄДРПОУ: 37971775 
Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) 
р/р UA438999980313050115000022663
Код класифікації доходів бюджету: 24060300

Суддя      підпис     ОСОБА_1 

Суддя            ОСОБА_1