ПОСТАНОВА
Справа № 137/1816/25
04 червня 2026 р. 3/137/45/26 
с-ще Літин
Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності-адвоката Клочкової А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу серії ЕПР1 №546869, 21.12.2025 о 13 год 15 хв, на АД М-30 347 км, водій ОСОБА_1 керував т/з Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер 7510», результат огляду 0,39 проміле, чим порушив п.2.9.а. ПДР України. Від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.
 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що звечора випивав, однак в той день не вживав алкоголь. При зупинці працівниками поліції автомобіля, у якому він їхав в ролі пасажира, його розбудили, а тому він був дещо дезорієнтований. Невдовзі працівник поліції, з огляду на зайнятість водія т/з, вказав йому перераркувати автомобіль подалі від проїзної частини. Вищевказану вимогу працівника поліції він виконав, однак відразу ж був звинувачений у керуванні автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. В результаті огляду за допомогою приладу «Драгер» у нього виявили незначний вміст алкоголю, з чим не погодився, був згоден пройти повторний огляд в лікарні, однак поліцейські не забезпечили проведення такого огляду. Запевнив, що у нього не було мети керування транспортним засобом, тим паче в стані сп`яніння, на дорогу загального користування він не виїжджав, а лише проїхав декілька метрів по узбіччю дороги за вказівкою поліцейського. 
Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності-адвокатом Клочковою А.О. в судовому засіданні заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке також надійшло до суду через систему «Електронний суд» та приєднано до матеріалів справи.
Клопотання мотивоване тим, що саме на вимогу співробітників поліції ОСОБА_1 здійснив рух на автомобілі, оскільки співробітникам поліції не сподобалося, як був припаркований транспортний засіб яким керував його товариш. Таким чином, працівники поліції застосували відносно ОСОБА_1 превентивний захід – надали вказівку щодо визначення місця знаходження автомобіля, на що він підкорився. Тому на їх переконання є підстави вважати, що в діях працівників поліції була наявна провокація щодо ОСОБА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписами. Співробітники патрульної поліції, не мали правових підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з підстав наведених у ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», тобто в установленому законом порядку за порушення водієм транспортного засобу відповідного пункту ПДР України, то як вимога щодо зупинки т/з ОСОБА_1 так і вимога інспектора патрульної поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та протиправною і у такому випадку у ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходження відповідного огляду на стан сп`яніння. З пояснень ОСОБА_1 та наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції не встановлювалось жодної ознаки сп`яніння і було надано вказівку перепаркувати т/з, та вже після виконання ОСОБА_1 вимоги поліцейського, запропоновано пройти огляд при цьому не зазначаючи жодної ознаки сп`яніння, що підтверджує той факт що працівники поліції навмисно спровокували ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що він погодився. Після пропозиції пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 зазначив, що не відмовляється, проте працівники не забезпечили його доставку до медичного закладу. Працівниками поліції грубо порушено вимоги Інструкції №1452/735 в частині не направлення і не доставлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Вважає, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле. Так, згідно роздруківки приладу «Drager Alcotest 7510», результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,39 %. Таким чином, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували відсторонення особи від керування транспортним засобом.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -  тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є, зокрема, суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивною стороною даного правопорушення виражається у формі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єктом адміністративного проступку ст.130 КУпАП, зокрема, є водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами.
Суб`єктивною стороною правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Із дослідженого судом відеозапису, встановлено, що  ОСОБА_1 не був водієм зупиненого транспортного засобу, а пасажиром, якого попросили поліцейські перепаркувати автомобіль подалі від дороги. У нього не було умислу для керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який складає суб`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. 
Крім того, згідно із ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Згідно п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
На дослідженому судом відеозаписі зафіксовано як після проходження  ОСОБА_1  огляду із застосуванням Drager Alcotest 7510, приладом встановлено наявність показника 0,39‰, та останній погоджується із пропозицією пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що відповіді не отримує. При цьому,  ОСОБА_1  не зазначив, що погодився із вказаним результатом.
Водночас, на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 підписує графу «З результатом згоден:» акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за вказівкою поліцейського про те, що він пройшов огляд.
Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутнє направлення ОСОБА_1 на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на викладене, суд не може погодитися з тим, що ОСОБА_1 умисно, розуміючи відповідальність та наслідки, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та не заперечив проти результатів його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, що дало б підстави для його огляду в закладі охорони здоров`я в силу вимог ч.3 ст.266 КУпАП.
Будь-яких інших доказів, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, матеріали справи не містять, а тому подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні.
Інші доводи сторони захисту не є вирішальними та не впливають на висновок суду, адже такий висновок зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх доказів та з`ясування обставин справи в їх сукупності.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст.62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд керується презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.
Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язало суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище викладене вважаю, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.62, 129 Конституції України, ст. 130, 247, 251, 277, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я.  С.