ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/366/26 Справа № 707/2712/25 Категорія: ст. 124 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Морозов В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 травня 2026 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Космини В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 25 березня 2026 року

ВСТАНОВИВ

Постановою, що оскаржується, провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 124 КУпАП України закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
З постанови судді вбачається, що водій ОСОБА_1 10 липня 2025 року о 09 годині 50 хвилин на автодорозі Р-10 Канів-Черкаси-Чигирин 47 кв+900 м, що у межах Черкаського району Черкаської області, керуючи автомобілем марки «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд у кювет, чим порушив вимоги п. 12.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що судом першої інстанції було неправильно надано оцінки наявним у справі доказам. 
Приводить версію, за якою на автомобілі «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 , на лівій кульовій опорі не було гайки. Експертом в свою чергу було підтверджено її відсутність. Відсутність гайки призводить до не справності ходової частини, що робить автомобіль не керованим та це прямо може бути наслідком ДТП. Експерт встановити чи перебувала ходова чистина працездатна не зміг, оскільки самої гайки йому на дослідження надано не було. Однак слід зазначити, що ймовірніше всього вона загубилась на місці ДТП, однак навіть якби й не загубилась, то обвинувачений не є власником транспортного засобу, а тому в нього вона по суті своїй бути не може, тобто єдиний хто її й міг не надати, то це представник юридичної фірми, що є власником авто.
На думку апелянта, у даній справі має місце бути халатність з боку працівників поліції до оформлення матеріалів, як і неправильне надання оцінки доказом судом першої інстанції. Факт відсутності гайки на кульовій опорі доводиться наявними у справі доказами. Фізична не можливість надати саме цю гайку на дослідження експерту – не може слугувати доказом вини обвинуваченого у порушенні вимог 12.1 ПДР. Саме на поліцію покладається обов`язок забезпечити справу доказами вини особи. Однак у даному випадку поліція, приїхавши на місце ДТП, склала протокол лише через те, що наявний факт пошкодження транспортного засобу, але що стало причиною пошкодження цього транспортного засобу не з`ясовувалось, а пояснення правопорушника ігнорувались. Експерт чітко дав відповідь на поставлені запитання, що в залежності від працездатності ходової частини обвинувачений повинний був діяти відповідно до вимог 12.1 або 12.3 ПДР. Однак суд не вправі самостійно доповнювати фабулу протоколу, відшуковувати докази та попри явну не можливість встановлення вини обвинуваченого виносити постанову про визнання його вини.
Вказує на те, що судовий експерт у своєму висновку зазначив, що швидкість руху обвинуваченого 80 км/год не перевищувала граничної швидкості 158…169 км/год в дорожніх умовах місця ДТП, при перевищенні якої відбудеться занос автомобіля. Тобто суд 1-ї інстанції абсолютно проігнорував те, що обвинувачений рухаючись зі швидкістю 80 км/год виконував вимоги 12.1 ПДР України, оскільки за умов які були, для того щоб автомобіль занесло треба було рухатись щонайменше 158 км/год.
Отже, на думку адвоката, є очевидним, що порушень вимог 12.1 ПДР України, як це зазначено у фабулі протоколу в діях ОСОБА_1 немає.

При апеляційному розгляді справи були заслухані:
- захисницю Петруніну В.В. в інтересах ОСОБА_2 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та надала пояснення аналогічні їх змісту;
- представника Петренка С.О. в інтересах в інтересах ТОВ «Баядера Логістик», який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність постанови судді.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.
У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №494742від 10 липня 2025 року, відповідно до якого зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення. 
У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються схемою місця ДТП від 10 липня 2025 року, відповідно до якої змальовано ділянку дороги, на якій було вчинене адміністративне правопорушення; розташування транспортних засобів.
Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10 липня 20255 року, згідно з якими, він 10 липня 2025 року близько 10 год. виїхав з с. Свидівок на автомобілі «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 . Перед виїздом автомобіль мав певні ознаки несправносте, стук стійкий стабілізатора, стук супорту тормозного диску. Рухаючись по автодорозі РІО на затяжному повороті, перед річкою, стався удар з лівої сторони, руль почало кидати зі сторони в сторону, і потім повернуло все вліво і руль заблокувався. Колесо пішло юзом (ліве), він пробував повернути кермо вправо, але не зміг. Автомобіль перетнув зустрічну смугу і вилетів в ліс.
Утім наведене не узгоджується з висновком експерта № КСЕ-19/124-25/16909-ІТ від 12 березня 2026 року, згідно з яким, до моменту ДТП рульове керування та робоча гальмова система автомобіля «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилася в працездатному стані, тому вони не могли бути технічною причиною виникнення ДТП.
Під час проведення цієї експертизи не виявилось можливим відповісти у повному обсязі на питання про причини ДТП: 1) Чи є в досліджуваному транспортному засобі «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 несправності, які могли бути технічною причиною виникнення ДТП; 2) Коли, відносно моменту дорожньо-транспортної пригоди, її настанняв процесі її розвитку, виникли дані несправності в транспортному засобі «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 ; 3) Яка причина відмови несправного механізму, системи була в транспортному засобі «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 .
Водночас експерт встановив: кульовий шарнір нижнього важеля перебуває у місці свого конструктивного кріплення з поворотним кулаком, але від`єднаний від нижнього важеля підвіски у зв`язку з відсутністю гайки кріплення кульової опори до важеля на своєму конструктивному місці та для огляду дана гайка не надана; оглядом різьбового з`єднання кульового шарніру нижнього важеля виявлено його пошкодження; слідова інформація, зафіксована в схемі місця ДТІ від 10 липня 2025 року та на фотоматеріалах є малоінформативною та недостатньою (відсутні відомості про те, які саме сліди залишені ТЗ та якими саме колесами), а також під час огляду транспортного засобу (оскільки гайка кріплення кульового шарніру нижнього важеля для огляду не надана), тому дати категоричну відповідь щодо працездатності ходової частини переднього лівого колеса автомобіля «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 до моменту ДІТІ та чи могла вона бути технічною причиною виникнення ДТП не представляється можливим.
Як встановив експерт, оскільки в наданих умовах дослідити елементі підвіски переднього правого колеса та елементи підвіски коліс задньої вісі не представилось можливим, тому і дати відповідь що до їх працездатності та чи могли вони бути технічною причиною виникнення ДТП, не є можливим.
Отже виходячи з висновків експерта встановлено, що: 
Варіант 1 (за умови, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 перебував у технічно працездатному стані): у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п. 12.1 ПДР.
Варіант 2 (за умови, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 не перебував у технічно працездатному стані): у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «IVECO DAILY 50C15H», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п. 12.3 ПДР.
Отже з висновку експерта випливає, що у разі керування ОСОБА_1 автомобілем «IVECO DAILY 50C15H», що перебував у технічно працездатному стані, той мав би вибрати в установлених межах таку безпечну швидкість руху, враховуючи дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Обставини події свідчать, що у цьому випадку, водій, скоївши з`їзд у кювет, вказаного п. 12.1 ПДР не дотримався.
Беззаперечних даних, котрі б свідчили, що ОСОБА_1 10 липня 2025 року розпочав рух автомобілем «IVECO DAILY 50C15H», котрий перебував у технічно непрацездатному стані в матеріалах справи відсутні.
У цьому випадку апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 таку несправність, маючи об`єктивну можливість, не виявив. 
Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Всупереч позиці апелянта, зазначені докази в повній мірі підтверджують висновок суду про недотримання водієм ОСОБА_1 п.12.1 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів. 
Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу адвоката Космини В.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 25 березня 2026 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук