Справа № 343/16/26 
Провадження № 22-ц/4808/494/26 
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої   Пнівчук О. В.,
суддів:   Мальцевої Є. Є., Томин О. О.,
з участю секретаря   Панасюк В. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду від 30 січня 2026 року, у складі судді Тураша В. А., у справі за скаргою стягувача ОСОБА_1 , боржник: Долинське будівельно-монтажне об`єднання «Райагробуд», особа, дії якої оскаржуються: головний державний виконавець Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Король Наталія Василівна, про судовий контроль з приводу виконання ухвали суду в справі № 343/1528/25,
в с т а н о в и в:
Стягувач ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою, в якій просив визнати дії головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Король Н. В., пов`язані із виконанням ухвали суду від 19.08.2025 у справі №343/1528/25, які стосуються заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер: 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га; кадастровий номер: 2622010100:01:014:0088, площею 0.7536 га; заборони проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер: 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна - неправомірними. А також зобов`язати головного державного виконавця усунути порушення та вчинити дії направлені на реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
Вимоги скарги обґрунтовано тим, що в провадженні Долинського районного суду перебуває цивільна справа за його позовом, у якому він просив:
1) скасувати:
- рішення Долинської міської ради від 29.09.2016 № 441-16/2016 в повному об`ємі;
- рішення Долинської міської ради від 15.12.2022 № 1917-25/2022 в частині п.п. 1, 2, 3, 4;
- розпорядження міського голови від 20.12.2022 № 364 «Про зупинення рішення міської ради» в повному об`ємі;
- рішення Долинської міської ради від 18.07.2023 № 2333-33/2023 в повному об`ємі;
2) скасувати технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розробленої ФОП ОСОБА_2 , та реєстрацію земельних ділянок:
- площею 1,9236 га (кадастровий номер 2622010100:01:014:0087);
- площею 0,7526 га (кадастровий номер 2622010100:01:014:0088);
3) скасувати державну реєстрацію права власності, номер запису: 51483554, на земельну ділянку кадастровий номер 2622010100:01:014:0088 від 21.08.2023, зареєстрованої на підставі рішення державного реєстратора Долинської міської ради Івано-Франкіської області Шмеги Лідії Богданівни, індексний номер: 69007855 від 24.08.2023;
4) скасувати в Державному земельному кадастрі записи про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровим номером 2622010100:01:014:0087 та 2622010100:01:014:0088.
До суду також було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на вказані земельні ділянки та заборонити землекористувачам здійснювати будівництво, реконструкцію нерухомого майна на них.
19.08.2025 Долинським районним судом винесено ухвалу про забезпечення позову у справі №343/1528/25. Судом заборонено відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га; та кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га. Заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна.
Долинським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 28.08.2025 відкрито виконавче провадження на виконання вказаної ухвали ВП №78961930.
Зазначав, що фактично ухвала суду не виконана, оскільки власником земельних ділянок являється Долинська міська рада, а жодних дій, які стосуються Долинської міської ради з приводу виконання ухвали суду, державним виконавцем вчинено не було. Відомості про накладену заборону (обтяження) в реєстрах відсутні.
У зв`язку з невиконанням ухвали суду, відповідачі з метою уникнення від цивільної відповідальності, здійснили двічі відчуження майна, що призводить до додаткових затрат пов`язаних із збільшенням позовних вимог в порядку ст. 49 ЦПК України, оплати судових витрат, затрати значного часу на направлення сторонам великої кількості документів та інших негативних наслідків.
Ухвалою Долинського районного суду від 30 січня 2026 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання скарги про судовий контроль з приводу виконання ухвали суду у справі №343/1528/25.
В задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 , боржник: Долинське будівельно-монтажне об`єднання «Райагробуд», особа, дії якої оскаржуються: головний державний виконавець Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Король Наталія Василівна, про судовий контроль з приводу виконання ухвали суду в справі № 343/1528/25 відмовлено в зв`язку з її безпідставністю. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає ухвалу суду необґрунтованою та неправомірною.
Зазначає, що дії державного виконавця, які стосуються заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га; кадастровий номер 2622010100:01:014:0088 площею 0,7526 га та заборони проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,7526 га кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами наявного на ній нерухомого майна, – фактично не виконані, оскільки відомості про накладене обтяження відсутні в державних реєстрах.
Вказує, що у зв`язку із невиконанням ухвали суду, відповідачі з метою уникнення від цивільної відповідальності, здійснили двічі відчуження майна, що призводить до додаткових затрат пов`язаних із збільшенням позовних вимог в порядку ст. 49 ЦПК України.
Виходячи із змісту ухвали суду про забезпечення позову у справі №343/1528/25, а саме заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками, фактично наявна заборона – арешт майна земельної ділянки кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га, а тому, в даному випадку, наявна необхідність у внесенні до реєстрів обтяжень та є необхідність у застосуванні іншої норми матеріального права, а саме п. 8 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», що зроблено не було.
Апелянт просив ухвалу суду скасувати. Визнати дії головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Король Н. В., пов`язані із виконанням ухвали суду від 19.08.2025 у справі №343/1528/25, які стосуються заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер: 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га; кадастровий номер: 2622010100:01:014:0088, площею 0.7536 га; заборони проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер: 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна – неправомірними та зобов`язати усунути порушення та вчинити дії направлені на реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Інші учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до положень ч. 2 с. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представник Хоптія М. В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам відповідає.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що головним державним виконавцем вчинено всі необхідні дії з примусового виконання судового рішення – ухвали Долинського районного суду про забезпечення позову від 19.08.2025 в справі № 343/1528/25, відповідно до наданих їй повноважень та у спосіб встановлений Законом України «Про виконавче провадження».
З такими висновками суду колегія суддів погоджується.
Судом встановлено, що ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2025 в справі № 343/1528/25 - заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково та заборонено відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га; кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна.
Відповідно до постанови головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Король Н. В. від 28.08.2025, відкрито виконавче провадження № 789619303 з виконання ухвали № 343/1528/25 від 19.08.2025.
Постановою головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Король Н.В. від 28.08.2025, визначено для боржника Долинського будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 69,00 грн.
На виконання ухвали Долинського районного суду від 19.08.2025, головним державним виконавцем Король Н.В. за участю понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 29.08.2025 зачитано та доведено до відома резолютивну частину ухвали №343/1525/25 , виданої 19.08.2025 Долинським районним судом, а саме про заборону відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га; кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборону проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна керівника Долинського будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» – Триніва П. В., а також вручено копію цієї ухвали та постанову про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується актом державного виконавця від 29.08.2025.
04.09.2025 головним державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Король Н. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 78961930 з примусового виконання ухвали № 343/1528/25 від 19.08.2025, оскільки представнику боржника Долинського будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» - керівнику Триніву П. В., на виконання вимог ч. 4 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», доведено до відома резолютивну частину ухвали.
Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною першої статті 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Положеннями статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
У справі що переглядається встановлено, що ухвалою Долинського районного суду від 19.08.2025 в справі № 343/1528/25 - заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у якій він просив накласти арешт на земельні ділянки та заборонити землекористувачам здійснювати будівництво, реконструкцію нерухомого майна на вказаних земельних ділянках - задоволено частково та заборонено відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га; кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборонено проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна.
Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки є надмірним та створить перешкоди у користуванні ділянками особам, які на законних підставах ними володіють та користуються, сплачують орендну плату. Водночас враховуючи ризик відчуження чи іншого розпорядження спірними ділянками, а також здійснення на них будівництва, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду та призвести до зміни їх правового та фактичного стану, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га; кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, площею 0,7526 га, та заборони проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер 2622010100:01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна.
Встановлено, що постановою головного державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Король Н. В. 28.08.2025, відкрито виконавче провадження № 789619303 з виконання ухвали Долинського районного суду № 343/1528/25 від 19.08.2025 про забезпечення позову, боржник Долинське будівельно-монтажне об`єднання «Райагробуд».
На виконання ухвали суду головним державним виконавцем Король Н. В. за участю понятих 29.08.2025 керівнику Долинського будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» – Триніву П.В. зачитано та доведено до відома резолютивну частину ухвали про заборону відчуження та розпорядження земельними ділянками та заборону проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна, що підтверджено актом державного виконавця від 29.08.2025.
04.09.2025 головним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 78961930 з примусового виконання ухвали № 343/1528/25 від 19.08.2025 стосовно боржника Долинське будівельно-монтажне об`єднання «Райагробуд».
Даючи оцінку встановленим по справі обставинам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що головним державним виконавцем вчинено всі необхідні дії з примусового виконання ухвали Долинського районного суду про забезпечення позову від 19.08.2025 в справі № 343/1528/25, у відповідності до наданих повноважень та у спосіб встановлений Законом України «Про виконавче провадження».
Посилання в апеляційній скарзі на те, що виходячи із змісту ухвали суду про забезпечення позову, а саме заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками, фактично наявна заборона – арешт земельної ділянки кадастровий номер 2622010100:01:014:0087, площею 1,9236 га, а тому наявна необхідність у внесенні до реєстрів обтяжень та є необхідність у застосуванні п. 8 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Ухвалою Долинського районного суду від 19.08.2025 заяву ОСОБА_1 задоволено частково та забезпечено позов не шляхом накладення арешту на земельні ділянки (як просив заявник ОСОБА_1 ), а шляхом заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками. Заявник в апеляційній скарзі ототожнює заборону відчуження та розпорядження земельними ділянками із накладенням арешту на земельні ділянки, у той час як такі обтяження є різними за своїм змістом, про що зазначено судом у ухвалі суду про забезпечення позову.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до п.8 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
Згідно п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: 4) обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості: у тому числі заборона відчуження та/або користування; арешт; іпотека та ряд інших обтяжень.
Разом з тим, як передбачено положеннями ч.1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний, приватний виконавець є державним реєстратором - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону. 
Арешт земельних ділянок, як спосіб забезпечення позову ухвалою суду, яка перебувала на виконанні у державного виконавця не застосовано.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду від 30 січня 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 30 квітня 2026 року.

Головуюча       О. В. Пнівчук
Судді:        Є. Є. Мальцева
О. О. Томин