П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/1645/26	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
Дата і місце ухвалення: 24 березня 2026 року, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 р. у справі №420/1645/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року; 
- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати; 
- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (“базового місяця ) - січень 2008 року.
-зобов`язав НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (“базового місяця”) - січень 2008 року.
У задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін при проведенні індексації грошового забезпечення позивача.
Апелянт вказує, що позивач не звертався з відповідними заявами під час проходження служби, а лише у жовтні 2025 року, та що військова частина вживала дії для вирішення питання.
Зокрема, апелянт вважає, що після внесення змін Постановою №1013 січень 2016 року повинен вважатися місяцем, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін
З огляду на викладене апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.
ОСОБА_1 не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач проходив військову службу, у тому числі у військовій частині Військова частина НОМЕР_1 . У період проходження військової служби у Військова частина НОМЕР_1 йому з 01.01.2016 по 28.02.2018 року не нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення. 
Вважаючи, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті військовослужбовцям відповідно до вимог Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” та Порядку №1078. 
Суд першої інстанції зазначив, що після внесення змін до Порядку №1078 постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 змінився механізм визначення місяця, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін, однак для військовослужбовців таким місяцем є місяць підвищення посадового окладу.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що посадові оклади військовослужбовців у період з січня 2008 року до березня 2018 року не змінювались, оскільки наступне підвищення посадових окладів відбулося лише з 01 березня 2018 року у зв`язку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року підлягає застосуванню січень 2008 року як місяць підвищення посадових окладів військовослужбовців. 
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відсутність бюджетного фінансування або обмежений фінансовий ресурс не звільняє відповідача від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, оскільки така виплата є державною соціальною гарантією, встановленою законом. 
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; добросовісно; розсудливо; пропорційно; своєчасно. 
Правові засади соціального та правового захисту військовослужбовців визначені Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Відповідно до частин першої-третьої статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
При цьому грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України визначає Закон України “Про індексацію грошових доходів населення” №1282-XII.
Статтею 1 Закону №1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення є встановленим законами та іншими нормативно-правовими актами механізмом підвищення грошових доходів населення, який дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними у гривнях на території України та які не мають разового характеру, зокрема оплата праці та грошове забезпечення.
Таким чином, індексація грошового забезпечення військовослужбовців є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та спрямована на підтримання купівельної спроможності грошового забезпечення в умовах зростання цін.
Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII індексація проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила встановлений поріг індексації.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем офіційного опублікування індексу споживчих цін.
Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці такого підвищення приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення відповідних доходів.
Отже, для правильного визначення місяця, з якого обчислюється індекс споживчих цін, визначальним є саме факт підвищення посадового окладу.
Колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” було затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.
Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року.
Разом з тим наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулося лише з 01 березня 2018 року у зв`язку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.
Матеріалами справи підтверджується, що у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався.
Таким чином, останнім місяцем підвищення посадових окладів військовослужбовців до березня 2018 року був саме січень 2008 року.
За таких обставин для проведення індексації грошового забезпечення позивача за спірний період підлягає застосуванню індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком саме із січня 2008 року.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що після внесення змін до Порядку №1078 постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року січень 2016 року повинен вважатися новим базовим місяцем для проведення індексації.
Внесені Постановою №1013 зміни стосувалися механізму проведення індексації та порядку обчислення індексу споживчих цін, однак не змінювали принципу, відповідно до якого місяцем початку обчислення індексу споживчих цін є саме місяць підвищення тарифних ставок (окладів).
Саме по собі реформування механізму індексації без фактичного підвищення посадових окладів не є підставою для встановлення нового базового місяця.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №380/11904/21, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21 та від 28 вересня 2022 року у справі №400/1119/21.
Колегія суддів також враховує, що Верховний Суд у постановах від 13 грудня 2018 року у справі №802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17 та від 09 червня 2022 року у справі №600/524/21-а дійшов висновку, що відповідач не наділений дискреційними повноваженнями щодо самостійного визначення місяця, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін та зобов`язаний діяти виключно у спосіб, визначений законом.
Колегія суддів зазначає, що визначення базового місяця не залежить від розсуду суб`єкта владних повноважень, а прямо пов`язане із нормативно встановленим підвищенням посадових окладів.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо: наявності у позивача права на індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року; необхідності застосування січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін; наявності підстав для зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити відповідне нарахування та виплату. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно встановлено обставини справи, а оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів відповідно до статті 316 КАС України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року - без змін.
Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук