РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1331/26 
25 травня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Грипіч Л. А. 
з участю секретаря Вознюк Ю. В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором №71173764 в розмірі 26700 грн., за кредитним договором №6799185 в сумі 28259 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05.09.2025 року між ним та відповідачкою було укладено кредитний договір №71173764, за яким остання отримала кредит в сумі 7000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності.
Вказує, що виконав умови договорів, а саме надав відповідачці кошти в кредит шляхом перерахування на її картковий рахунок.
Зазначає, що всупереч умовам договорів, відповідач не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, зокрема за договором 71173764 в розмірі 26700 грн. з яких 8000 грн. – тіло кредиту; 1500 грн. – відсотки за користування кредитом; 1200 грн. комісія; 16000 грн. – пеня/неустойка, за кредитним договором №6799185 в сумі 28259 грн. з яких 7000 грн. – тіло кредиту; 6051,50 грн. – відсотки за користування кредитом; 1207,50 грн. комісія; 14000 грн. – пеня/неустойка. 
23.04.2026 від відповідачки надійшов відзив на позову заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково, а саме в сумі 20836 грн.
В обґрунтування відзиву зазначила, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами відбувалося поза межами строку кредитування, а також, що пеня/неустойка не підлягає стягненню у період воєнного стану. Також просила суд застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір неустойки. Окрім того просила зменшити розмір витрат на правову допомогу, оскільки справа є нескладною, а заявлений розмір витрат є неспівмірний із складністю справи.
23.04.2026 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої просить суд зменшити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідачки заборгованість за договором 71173764 в розмірі 26700 грн. з яких 8000 грн. – тіло кредиту; 1500 грн. – відсотки за користування кредитом; 1200 грн. комісія;, за кредитним договором №6799185 в сумі 28259 грн. з яких 7000 грн. – тіло кредиту; 6051,50 грн. – відсотки за користування кредитом; 1207,50 грн. комісія.
27.04.2026 від відповідачки надійшли додаткові пояснення, у яких остання зазначила, що позивач зменшуючи позовні вимоги, фактично визнав, необгрунтованість первісно заявлених позовних вимог. Також просила суд зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1500 грн., та здійснити розподіл судового збору відповідно до первісно заявлених позовних вимог.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. 
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;
Оскільки, відповідач будучи належним чином повідомлений про судове засідання, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, то суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутності.
Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 05.09.2025 між позивачем та відповідачем було укладено договір надання коштів у кредит №71173764, котрий було підписано відповідачем електронним підписом.
Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит на умова строковості, зворотності, платності в сумі 8000 грн. строком на 30 днів., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту.
Судом встановлено, що 05.09.2025 між позивачем та відповідачем було укладено договір надання коштів у кредит №71173764, котрий було підписано відповідачем електронним підписом.
Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит на умова строковості, зворотності, платності в сумі 8000 грн. строком на 30 днів., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту.
Встановлено, що 03.10.2025 між позивачем та відповідачкою було укладено додаткову угоду до договору №711773764 від 05.09.2025, відповідно до умов якої сторони продовжили строк кредитування на 15 днів.
Судом встановлено, що позивач виконав умови договору, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумі 8000 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок відповідачки, що підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачкою.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №71173764, судом встановлено, що відповідачка умови договору належним чином не виконала та в неї утворилася заборгованість в розмірі 10700 грн. з яких 8000 грн. – тіло кредиту; 1500 грн. – відсотки за користування кредитом; 1200 грн. комісія.
Судом встановлено, що 10.10.2025 між позивачем та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №6799185, котрий було підписано відповідачем електронним підписом.
Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит на умова строковості, зворотності, платності в сумі 7000 грн. строком на 360 днів., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту.
Судом встановлено, що позивач виконав умови договору, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок відповідачки, що підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачкою.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №6799185, судом встановлено, що відповідачка умови договору належним чином не виконала та в неї утворилася заборгованість в розмірі 14259 грн. з яких 7000 грн. – тіло кредиту; 6051,50 грн. – відсотки за користування кредитом; 1207,50 грн. комісія.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України)
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК України). Відповідно до ч. 2 вказаної статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначенні Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами, однак суд не може погодитися з розміром заборгованості.
Так, банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. 
Такий правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 363/1834/17 від 13.07.2022.
Враховуючи вищенаведене, з відповідачки не підлягає до стягнення комісія в сумі 1200 грн. та 1207,50 грн., а тому позовна заява підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення з відповідачки заборгованості за договором №71173764 в розмірі 9500 грн. з яких 8000 грн. – тіло кредиту; 1500 грн. – відсотки за користування кредитом, за договором №6799185 в сумі 13051,50 грн. з яких 7000 грн. – тіло кредиту, 6051,50 грн. відсотки за користування кредитом, а всього 22551,50 грн.
Щодо заперечень відповідачки, що відсотки за користування кредитним договором №6799185 нараховувалися поза межами строку кредитування, то суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.
Так, відповідно до умов договору №6799185 від 10.10.2025, кредит надається строком на 360 днів (п.2.2.2 договору). Дата надання кредиту – 10.10.2025; дата повернення кредиту – 04.10.2026.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, відсотки за користування кредитом нараховувалися з 10.10.2025 по 08.01.2026, що відповідає ст.ст. 1048, 1054 ЦК України, а тому у суду відсутні підстави вважати, що відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися поза межами строку кредитування.
Що стосується судових витрат, то суд вирішив їх наступним чином.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем при поданні вказаної позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Відповідно до договору про надання правової допомоги №20-08/25 від 20.08.2025, витягу щ акту №2-МК, платіжної інструкції, акту приймання-передачі надання правничої допомоги, встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача становлять 4500 грн.
Відповідно до п. 1-4 ч. 4.ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, позовна заява подана засобом «Електронний суд», справа розглядається у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися, тобто, надання правничої допомоги позивачу адвокатом Ткаченко ЮО. в даній справі зводилося до складання позовної заяви.
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також що позов підлягає до часткового задоволення, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 2000 грн.
Що стосується посилання відповідачки, щоб суд здійснив розподіл судових витрат з урахуванням первісних позовних вимог, то суд зазначає наступне.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позивач скористався своїм правом передбаченим ст.49 ЦПК України та зменшив позовні вимоги до початку судового засідання, то суд приходить до висновку, що відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат з урахуванням первісних позовних вимог. 
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд, у відповідності до ст.141 ЦПК України, вирішив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2405,59 грн.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд  
ВИРІШИВ:
Позову заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “1 Безпечного агенства необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “1 Безпечного агенства необхідних кредитів» ( код ЄДРПОУ 39861924, 01010, м.Київ, площа Арсенальна буд.1Б, банківські реквізити НОМЕР_2 відкритий в АТ «Універсал банк», код банку – 322001) суму заборгованості за договором позики №71173764 в розмірі 10700 (десять тисяч сімсот) грн. з яких 8000 грн. – тіло кредиту; 1500 грн. – відсотки за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “1 Безпечного агенства необхідних кредитів» ( код ЄДРПОУ 39861924, 01010, м.Київ, площа Арсенальна буд.1Б, банківські реквізити НОМЕР_2 відкритий в АТ «Універсал банк», код банку – 322001) суму заборгованості за договором позики №6799185 в сумі 13051 (тринадцять тисяч п`ятдесят одну) грн. 50 коп. з яких 7000 грн. – тіло кредиту; 6051,50 грн. – відсотки за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “1 Безпечного агенства необхідних кредитів» ( код ЄДРПОУ 39861924, 01010, м.Київ, площа Арсенальна буд.1Б, банківські реквізити НОМЕР_2 відкритий в АТ «Універсал банк», код банку – 322001) 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 2405 (дві тисячі чотириста п`ять) грн. 59 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “1 Безпечного агенства необхідних кредитів», код ЄДРПОУ 39861924, 01010, м.Київ, площа Арсенальна буд.1Б.

Відповідач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення складено
01 червня 2026 року. 

Суддя	Л. А. Грипіч