Справа № 146/328/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2026 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Пилипчука О.В.
з участю секретаря судового засідання Баранецької О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль справу окремого провадження
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
заявник:  ОСОБА_1 
зацікавлена особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області
вимоги заявника: про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин
представник відповідача: ОСОБА_2 
свідки:  ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції заявника та зацікавленої особи.
09 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_5 , який помер є його батьком. 
Дану заяву обґрунтовано наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Комаргород Тульчинського району Вінницької області помер батько позивача, ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок та земельну ділянку. 
Заявник звернулася до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, однак виявилось, що в його свідоцтві про народження відсутні відомості про батька.
Заявник вказує, що даний юридичний факт має для неї юридичне значення і впливатиме в подальшому на оформлення спадщини, тому з цією заявою він вимушений звернутись до суду.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 березня 2026 року відкрито окреме провадження у даній справі, справу призначено до розгляду на 28 квітня 2026 року.
Доводи учасників процесу.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , заяву підтримав та просив її задовольнити. 
Представник заявника, адвокат Щетніцький В.С. в судове засідання не з`яиввся, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі заяву підтримав та просив її задовольнити за обставин викладених в заяві. 
Представник зацікавленої особи – Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, Щербатий А.І. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та проти обставин викладених в заяві.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила про те, що ОСОБА_5 , який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 . Вказана обставина їй відома, оскільки вона є дружиною брата заявника.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_5 , який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 .
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).
Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Судом встановлено, що до суду звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомостей про батька свідоцтво не містить.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки Комаргородського старостинського округу Томашпільської селищної ради № 113 від 20.02.2026 року, після смерті ОСОБА_5 , залишилося спадкове майно. Спадкоємцем за законом залишився єдиний спадкоємиць – син ОСОБА_1 .
Згідно довідки Комаргородського старостинського округу Томашпільської селищної ради № 111 від 20.02.2026 року, ОСОБА_5 дійсно є батьком ОСОБА_1 .
Як видно із копії погосподарської книги за 2011-2015 роки за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 значиться головою двору, ОСОБА_1 значиться сином голови двору.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Отже, той факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджений належними та допустимими доказами та показами свідків.
Також заявником підтверджено необхідність встановлення факту родинних відносин для прийняття спадщини.
Висновки суду за результатом розгляду справи.
Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскільки, судом встановлено та доведено, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 , даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджений належними та допустимими доказами, даний юридичний факт має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини, тому заява ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту - факту родинних відносин підлягає до задоволення. 
Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин задовольнити повністю. 
Встановити факт що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 являється батьком ОСОБА_1 .
Судові витрати понесені заявником залишити за заявником.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 28 жовтня 2004 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;
заінтересована особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, Код ЄДРПОУ: 04326218, адреса: 24200, Вінницька область, Тульчинський район, селище Томашпіль, пл.Т.Шевченка, 4.

Повний текст рішення виготовлено: 29.04.2026 року

Суддя:		  О. В.  Пилипчук