ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1131/26 Справа № 243/4562/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Агеєва О. В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2026 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду 21 травня 2025 року о 09 год. 18 хв. в Донецькій області, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, в районі буд. 19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з використанням технічного приладу Drаger Alcotest 6820, результат огляду 1,65‰ проміле. З результатом огляду згодний. Від проходження огляду на стан сп`яніння в КПН «МЦПЛЗ м. Краматорськ» у м. Слов`янськ відмовився, проводилась відеофіксація. Водія від керування відсторонено. Транспортний засіб припаркований без порушення ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2026 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумі доходів громадян в сумі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 665 гривень 60 коп.
З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2026 року є незаконною, безпідставною та такою, що містить необґрунтовані висновки про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що 21.05.2025 року приблизно у вказаний у постанові час, в районі будинку № 19 по вул. Генерала Батюка у м. Слов`янську, його було затримано працівниками поліції. При цьому вказує, що на момент появи працівників поліції він не керував транспортним засобом, а перебував у належному йому автомобілі «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований біля дороги з непрацюючим двигуном. Вказує, що напередодні, за місцем проживання по АДРЕСА_2 , він разом зі своєю співмешканкою Мосіною Настею відпочивав та випив дві пляшки пива. Після сварки з нею з побутових питань він вийшов із квартири та пішов до автомобіля, який, за його твердженням, був припаркований раніше, ще з вечора 20.05.2025 року, поблизу будинку, де він мешкав, щоб забрати частину своїх речей із салону автомобіля. Зазначає, що коли він сидів у салоні автомобіля та забирав речі з ящика для рукавичок, до нього підійшли працівники поліції з метою перевірки документів. Після надання документів, як вказує апелянт, працівники поліції безпідставно звинуватили його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, хоча він не заперечує, що перебував у такому стані, однак наполягає, що автомобілем у цей час не керував, а автомобіль увесь час був непрацюючим. Вважає, що сам факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння в салоні непрацюючого автомобіля не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України, оскільки диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що він дійсно пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у протоколі підписав, що згоден з його результатом, оскільки напередодні дійсно вживав пиво. Водночас зазначає, що позитивний результат огляду, сам по собі, підтверджує лише факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння на момент перевірки, але не підтверджує факту керування автомобілем у такому стані. Зазначає, що формальне посилання у постанові суду на протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 093928 від 21.05.2025 року та акт огляду за допомогою приладу «Драгер» підтверджує лише наявність позитивного результату огляду 1,65‰, який він не заперечує, однак не доводить саме керування транспортним засобом. Вказує, що будь-яких доказів, які б прямо підтверджували, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння у зазначений у постанові час, працівниками поліції до суду не надано, а в оскаржуваній постанові суд також не послався на такі докази. Вважає, що суд першої інстанції, не врахувавши зазначені обставини та формально оцінивши матеріали справи, дійшов помилкового висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Також зазначає, що 26.02.2026 року внаслідок хворобливого стану він не зміг з`явитися у судове засідання та надати суду свої докази і пояснення безпосередньо під час розгляду справи. Просить скасувати постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2026 року щодо визнання його, ОСОБА_1 , винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік і штрафу у сумі 17000 грн., та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява, що 02.06.2026 року з`явитись у судове засідання не зможе за особистих обставин, тому просить розглянути справу за його відсутність. Винним себе не визнає за обставин, що були викладені у апеляційній скарзі, доводи якої підтримує та просить задовольнити. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, вважає апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №093928 від 21 травня 2025 року, складеним уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та роздруківкою тесту №937 з пристрою Драгер Алкотест 6820, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 21.05.2025 року о 09 год. 28 хв., результат тесту позитивний 1,65‰, з результатами тесту ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його особистий підпис; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.05.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 направлявся на огляд з метою встановлення ступнею сп`яніння в КПН «МЦПЛЗ м. Краматорськ» у м. Слов`янськ; рапортом представника БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП від 21.05.2025 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №786283 від 21.05.2025 року, за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП; диском з відеозаписами, на яких зафіксована вказана подія.
Проаналізувавши докази по справі, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише перебував у салоні припаркованого автомобіля з непрацюючим двигуном, є необґрунтованими та безпідставними.
Апеляційним судом при перевірці матеріалів справи встановлено, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Audi A6, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою та не містять істотних суперечностей.
Зокрема, наявний у матеріалах справи відеозапис повністю спростовує доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем. На відеозаписі чітко зафіксовано факт руху автомобіля, його зупинку, а також те, як водій виходить з-за керма транспортного засобу, після чого до нього одразу підходить працівник поліції та починає спілкування з водієм.
За таких обставин твердження апелянта про те, що він лише сидів у салоні автомобіля та забирав речі з ящика для рукавичок, є такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом події, протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції та іншими доказами, дослідженими судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що позитивний результат огляду за допомогою приладу Drаger Alcotest 6820 підтверджує лише факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, але не підтверджує факту керування транспортним засобом, також є необґрунтованими.
Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння не оцінюється судом ізольовано від інших доказів. У цій справі він узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема з протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, роздруківкою тесту №937, рапортом працівника поліції та відеозаписом події, яким підтверджено саме факт керування транспортним засобом до моменту його зупинки.
При цьому ОСОБА_1 з результатом огляду погодився, про що свідчить його особистий підпис, а результат огляду становив 1,65‰. Від проходження огляду на стан сп`яніння в КПН «МЦПЛЗ м. Краматорськ» у м. Слов`янськ він відмовився.
Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль був припаркований ще з вечора 20.05.2025 року, а апелянт прийшов до нього лише для того, щоб забрати речі, є безпідставними, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та дослідженими доказами, насамперед відеозаписом, на якому зафіксовано рух автомобіля, його зупинку та вихід водія з-за керма.
Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що 26.02.2026 року він унаслідок хворобливого стану не зміг з`явитися у судове засідання та надати свої пояснення безпосередньо суду.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, однак на попередню дату засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що вважає протокол складеним з порушенням вимог КУпАП та себе винуватим не визнає. За таких обставин право особи на надання пояснень та реалізацію процесуальних прав порушено не було.
Дії, вчинені ОСОБА_1 є умисними, становлять підвищену суспільну небезпеку, створюють реальну загрозу безпеці дорожнього руху та учасникам цього руху, що обґрунтовує необхідність застосування передбаченого законом комплексного стягнення, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова є незаконною та необґрунтованою, не знайшли свого підтвердження. Такі твердження апелянта суд розцінює як спробу уникнути адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого встановлена вина ОСОБА_1 .
Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2026 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя