Справа № 344/11468/26 
Провадження № 3/344/2836/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , головний бухгалтер ТОВ «Федик»» (код ЄДРПОУ 35517698), за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
В С Т А Н О В И Л А: 

ОСОБА_1 вчинила порушення іншою посадовою особою підприємства встановленого законом порядку ведення податкового обліку.
Так, головний бухгалтер ТОВ «Федик»» ОСОБА_1 порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на прибуток за 2025 рік в сумі 79830 грн внаслідок віднесення до складу витрат сплачену суму пенсійного збору за першу реєстрацію автомобіля в розмірі 210960 грн, що формує первісну вартість об`єкта основних засобів в частині порушень правил формування різниць, на суму штрафів, нарахованих контролюючими органами в розмірі 232541 грн за порушення вимог законодавства, в результаті чого порушено п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.5.11 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України, п.5, п.6, п.7, п.20 ПСБО 16 «Витрати», п.7, п.8 ПСБО 7 «Основні засоби»; встановлено заниження податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього в сумі 467651 грн внаслідок ненарахування компенсуючих податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 94300 грн на списані товари (продукти харчування), які використано в операціях, що не є господарською діяльністю платника, та в частині завищення здійсненого коригування сум податкових зобов`язань у випадках відвантаження товарів покупцям всього сумі (-) 373351 грн, в результаті чого порушено ст.50, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.192.1, п.192.3 ст.192, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи у спосіб, визначений законом. Крім того, ОСОБА_1 могла стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення повідомлена, що розгляд справи проводитиметься Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області. Причину неявки суду не повідомляла. Клопотань від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 
За таких обставин вважаю, що справу можливо розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Згідно з ч.1 ст.163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до п.44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до пп.140.5.11 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України на суму витрат від визнаних штрафів, пені, неустойок, відшкодування збитків, компенсації неодержаного доходу (упущеної вигоди), нарахованих відповідно до цивільного законодавства та цивільно-правових договорів, у тому числі у сфері зовнішньоекономічної діяльності, на користь осіб, які не є платниками податку (крім фізичних осіб, які є платниками податку на доходи фізичних осіб), та на користь платників податку, які оподатковуються за ставкою 0 відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, а також на суму штрафів, пені, нарахованих контролюючими органами та іншими органами державної влади за порушення вимог законодавства.
Відповідно до п.5 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.
Відповідно до п.6 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Відповідно до п.7 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Відповідно до п.20 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", до інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи" ( z0750-99 ); собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією;сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів;нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об`єктів соціально-культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.
Відповідно до п.7 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», придбані (створені) основні засоби зараховуються на баланс підприємства за первісною вартістю. Одиницею обліку основних засобів є об`єкт основних засобів.
Відповідно до п.8 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», первісна вартість об`єкта основних засобів складається з таких витрат: суми, що сплачують постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно-монтажних робіт (без непрямих податків); реєстраційні збори, державне мито та аналогічні платежі, що здійснюються в зв`язку з придбанням (отриманням) прав на об`єкт основних засобів; суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв`язку з придбанням (створенням) основних засобів (якщо вони не відшкодовуються підприємству); витрати зі страхування ризиків доставки основних засобів; витрати на транспортування, установку, монтаж, налагодження основних засобів; інші витрати, безпосередньо пов`язані з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою. Фінансові витрати не включаються до первісної вартості основних засобів, ридбаних (створених) повністю або частково за рахунок запозичень (за винятком фінансових витрат, які включаються до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 "Фінансові витрати" (z0610-06). Первісна вартість об`єкта основних засобів збільшується з одночасним створенням забезпечення на обґрунтовану розрахунком суму зобов`язання, яке відповідно до законодавства виникає у підприємства щодо демонтажу, переміщення цього об`єкта та приведення земельної ділянки, на якій він розташований, у стан, придатний для подальшого використання (зокрема на передбачену законодавством рекультивацію порушених земель) 
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п.192.3 ст.192 Податкового кодексу України, результат перерахунку податкових зобов`язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися. а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
Дослідивши матеріали справи, встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення №1054 від 15.06.2026, актом документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи №11806/09-19-07-01/35517698 від 15.06.2026.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1054 від 15.06.2026, головний бухгалтер ТОВ «Федик»» ОСОБА_1 порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на прибуток за 2025 рік в сумі 79830 грн внаслідок віднесення до складу витрат сплачену суму пенсійного збору за першу реєстрацію автомобіля в розмірі 210960 грн, що формує первісну вартість об`єкта основних засобів в частині порушень правил формування різниць, на суму штрафів, нарахованих контролюючими органами в розмірі 232541 грн за порушення вимог законодавства, в результаті чого порушено п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.5.11 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України, п.5, п.6, п.7, п.20 ПСБО 16 «Витрати», п.7, п.8 ПСБО 7 «Основні засоби»; встановлено заниження податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього в сумі 467651 грн внаслідок ненарахування компенсуючих податкових зобов`язань з ПДВ в сумі 94300 грн на списані товари (продукти харчування), які використано в операціях, що не є господарською діяльністю платника, та в частині завищення здійсненого коригування сум податкових зобов`язань у випадках відвантаження товарів покупцям всього сумі (-) 373351 грн, в результаті чого порушено ст.50, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.192.1, п.192.3 ст.192, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України.
Відповідно до акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи №11806/09-19-07-01/35517698 від 15.06.2026, у період з 01.01.2019 року до 31.03.2026 року ОСОБА_1 , головний бухгалтер ТОВ «Федик», що знаходиться по вул.Левинського, 1А у м.Івано-Франківськ, порушила ведення податкового обліку: занижено податку на прибуток за 2025 рік всього в сумі 79830 грн, в тому числі за 1 квартал 2025 рік – в сумі 42619 грн, за півріччя 2025 року – 79830 грн; занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього в сумі 469386 грн, в тому числі: за березень 2020 року – в сумі 72 грн, за листопад 2021 року –в сумі 200 грн, за березень 2024 року – в сумі 1463 грн, квітень 2024 року – в сумі 822 грн, травень 2024 року – в сумі 2807 року, червень 2024 року – в сумі 1276 грн, липень 2024 року – в сумі 8242 грн, серпень 2024 року – в сумі 9282 грн, вересень 2024 року – в сумі 9922 грн, жовтень 2024 року – в сумі 1931 грн, листопад 2024 року – в сумі 6493 грн, грудень 2024 року – в сумі 2029 грн, січень 2025 року – в сумі 8240 грн, лютий 2025 року – в сумі 10378 грн, березень 2025 року – в сумі 24194 грн, квітень 2025 року – в сумі 45157 грн, травень 2025 року – в сумі 15989 грн, червень 2025 року – в сумі 22647 грн, липень 2025 року – в сумі 62220 грн, серпень 2025 року – в сумі 29467 грн, вересень 2025 року – в сумі 12480 грн, жовтень 2025 року – в сумі 44630 грн, листопад 2025 року – в сумі 52304 грн, грудень 2025 року – в сумі 32719 грн, січень 2026 року – в сумі 19407 грн, лютий 2026 року – в сумі 23195 грн, березень 2026 року – в сумі 21811 грн.
Акт перевірки підписано ОСОБА_1 без зауважень.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами. 
Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.163-1 КУпАП як порушення іншою посадовою особою підприємства встановленого законом порядку ведення податкового обліку, та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 163-1 КУпАП.
Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, ставлення до вчиненого правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 163-1, 221, 256, 268, 283- 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення - штраф в розмірі десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить сто сімдесят гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 – 665 грн 60 коп судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олеся ЗЕЛЕНКО