Справа № 570/2311/25 
Номер провадження 2/570/156/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:
судді Гнатущенко Ю.В. 
з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Служба у справах дітей Шпанівської сільської ради про визначення місця проживання дитини, -
в с т а н о в и в :
У травні 2025 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа ССД Шпанівської сільської ради, та просить визначити місцем проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею – матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати відповідно до долучених нею квитанцій.
В обґрунтування позову вказує, що 02.04.2010 Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області було зареєстровано шлюб між сторонами.
21.08.2024 рішеннями Рівненського районного суду Рівненської області указаний шлюб було розірвано, стягнуто аліменти на утримання спільних дітей, оскільки відповідач ухилявся від виконання свого батьківського обов`язку щодо їхнього належного матеріального утримання. У період шлюбу народилися діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На момент розірвання їхнього з відповідачем шлюбу діти проживали з позивачкою, в тому числі проживають з нею на даний час.
Нещодавно, після того як відповідач дізнався, що позивачка намагається влаштувати своє особисте життя, останній на ґрунті наявних між ними особистих образ, з наміром здійснення перешкод у влаштуванні нею особистого життя та створення нової сім`ї, почав через дітей вчиняти щодо неї та дітей психологічний тиск. Відповідач почав стверджувати, що забере в неї дітей, оскільки йому не подобається, що вона намагається влаштувати своє життя з громадянином США. Дійшло навіть до того, що відповідач не тільки здійснював погрози щодо неї та дітей, а також вчиняв такі погрози безпосередньо нареченому позивачки, з приводу чого мали місце відповідні звернення до кіберполіції.
Позивачка неодноразово пояснювала, що її наречений, не дивлячись на те, що він є громадянином США, до дітей ставиться дуже добре, має гарний контакт з дітьми. Зазначала, що не має наміру переїжджати на постійне місце проживання за межі України, адже її наречений навпаки має намір по завершенню війни в Україні остаточно переїхати до неї, оскільки бачить своє майбутнє в Україні. Пояснювала, що відповідач не має право погрожувати ні їй, ні її нареченому та вказувати на те, з ким їй влаштовувати своє життя, в тому числі, не має права налаштовувати їхніх дітей проти неї, з наміром вмовити дітей, щоб вони переїхали жити до нього. Такою своєю поведінкою відповідач психологічно травмує як дітей, так і її, а тому у неї наявна потреба вирішити між ними наявний спір у судовому порядку.
Старша донька вже досягла 14 років, бажає й надалі проживати з позивачкою. Потреба вирішити питання щодо визначення місця проживання є стосовно їхнього меншого сина ОСОБА_5 . Їх син також бажає жити з позивачкою, але станом на сьогодні він не досяг 14-річного віку, а тому питання слід вирішити у судовому порядку, щоб припинити протиправні дії з боку відповідача.
Як мати, позивачка належним чином виконує свої обов`язки щодо забезпечення належних умов проживання для обох дітей. Купує дітям весь необхідний відповідно до пори та сезонів року одяг; якісні продукти харчування. У разі потреби надає дітям своєчасно необхідну медичну допомогу та медичні обстеження, несе необхідні витрати для забезпечення дітям навчання, творчого, культурного та іншого розвитку. Відповідачу перешкод у побаченні з дітьми не чинить. Попри це, відповідач здійснив на неї наклеп та звернувся до ССД щодо визначення йому графіку побачень, який вона виконує. У тому числі надає відповідачу бачитися з дітьми за межами встановленого графіку, але останній продовжує налаштовувати дітей проти неї, хоче щоб діти жили з ним. Графіку побачень йому не достатньо. Разом з тим, відповідач раніше їхніми дітьми так активно не цікавився, інтерес почав проявляти до дітей виключно після того як дізнався, що вона влаштувала своє особисте життя.
Щодо протиправної поведінки відповідача, то позивачка змушена була звернутися з відповідною заявою до ДБР, адже він є працівником поліції і під час розмов, погрожував тим, що у нього є відповідні зв`язки для вирішення між ними наявного спору. По місцю служби відповідача з ним мали провести відповідну профілактичну бесіду. Разом з тим, з огляду на наявну психологічно напружену атмосферу, яка впливає на емоційний стан дітей, є доцільним офіційно, на підставі рішення суду вирішити наявний між ними відповідний спір.
Позивачка наводить положення ст. ст. 6, 160, 161 СК України та просить врахувати, що син має більшу прихильність до неї через те, що основну частину свого часу він проживав з нею та її старшою донькою, з якою також має сильний емоційний зв`язок. Саме позивачкою забезпечується увесь його та старшої доньки побут, вони разом роблять домашні уроки відповідно до навчального плану у школі, разом відвідують заходи, які сприяють культурному, духовному та моральному розвитку дитини. Саме позивачкою для обох дітей готується їжа, переться одяг, та створюються всі інші необхідні побутові умови для обох дітей, з метою їхнього гармонійного зростання та розвитку. З відповідачем їхній син спілкується, але має меншу прихильність до нього через те, що відповідач раніше не проявляв достатньо уваги для сина, таку увагу почав проявляти лише зараз.
Ухвалою суду від 09.06.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Шпанівської сільської ради, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання у справі. 
Ухвалою суду від 25.09.2025 клопотання представника позивачки – адвоката Зражевської Я.О. про витребування доказів задоволено та витребувано від ООП – ССД Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області письмовий висновок щодо розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 10.10.2025 заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Данилюка П.С. про поновлення процесуального строку на подання відзиву по вказаній цивільній справі – задоволено; поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та прийнято відзив на позовну заяву; встановлено строк для подання заяв по суті справи; роз`яснено право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву та надати відповідь на такі пояснення до закінчення підготовчого провадження.
Ухвалою суду від 04.02.2026 заяву представника позивачки адвоката Зражевської Я.О. про поновлення строку на подання відповіді на відзив задоволено та поновлено позивачу строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву та прийнято відповідь на відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 19.03.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду справи по суті.
У відзиві представник відповідача адвокат Данилюк П.С. просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву останній вказує, що відповідач не згідний з позовними вимогами, вважає їх безпідставними, оскільки спору між сторонами немає, син проживає з позивачкою. Відповідач не вимагає зміни місця проживання сина, він не заперечує щодо проживання їхнього сина з матір`ю, а позивач звертаючись до суду, фактично намагається не вирішити (неіснуючий спір), а прагне надати своїм невдалим спробам кримінального та адміністративного звинувачення ОСОБА_2 , юридичної визначеності та обов`язковості у формі судового рішення в обхід правових механізмів, передбачених ст.ст. 157, 109 СК України, що є намаганням обійти закон у власних інтересах та маніпулюванням судом, а сам спір має штучний характер.
Сторони визнають ту обставину, що діти проживають з матір`ю.
Ще незадовго до розлучення сторін, відповідач ОСОБА_2 переїхав проживати окремо. В період шлюбу та спільного проживання з позивачкою здійснював поліпшення нерухомого майна, де проживала колишня сім`я. На даний час відповідач бачиться з дітьми, як це зазначено у позовній заяві, не заперечує проти проживання сина разом з матір`ю.
Відповідач не заперечував і не заперечує проти проживання їхнього сина із позивачкою, що й підтвердив, зокрема заявою Начальнику ССД Шпанівської сільської ради від 09.10.2025.
Позивачкою не доведено належними та допустимими доказами необхідності заявлення саме такої позовної вимоги та факту порушення відповідачем, батьком дитини, її охоронюваних прав та інтересів. У даному випадку спір щодо місця проживання сина ініційований матір`ю, з якою дитина і так фактично проживає, і від якої батько не вимагає зміни його місця проживання.
Після звернення позивачки до суду з позовом про визначення місця проживання сина відповідач у встановленому порядку з самостійним позовом до суду або зустрічним позовом у межах розгляду даної справи про визначення місця проживання дитини разом з собою не звертався.
У відповіді на відзив представник позивачки адвокат Зражевська Я.О. вказує, що вказаний спір між сторонами виник через те, що позивачка влаштувала своє особисте життя з громадянином США ОСОБА_6 , з яким остання заручена. Зі слів позивачки, відповідач систематично маніпулює та психологічно тисне на неї, що забере в неї малолітнього сина, якщо позивачка не припинить стосунки зі своїм нареченим, а тому між сторонами наявний спір стосовно визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_5 . В тому числі такі дії відповідача свідчать про те, що позивачка є жертвою психологічного насилля з боку колишнього чоловіка, оскільки перебуває у залежності від нього, де інструментом та заручниками ситуації стали спільні діти, особливо малолітній син, який самостійно через вік не має змоги визначити місце проживання, і саме щодо якого відповідач погрожує позивачці забрати сина до себе на проживання. 
Відповідач спочатку погрожував позивачці, що створить для її нареченого проблеми із законом на території України, погрожував останньому шляхом надіслання відповідних погроз на особисті месенджери, з приводу чого ОСОБА_6 був вимушений неодноразово звернутися до відповідних правоохоронних органів зі скаргами на відповідача.
Відповідач обмовив позивачку, написав заяву до ССД, щоб встановити графік побачень з дітьми. Позивачка щодо побачень з сином не заперечувала, однак відповідач на час розгляду його звернення погрожував позивачці, що це його перші кроки, щоб забрати в неї сина, а далі, якщо вона не припинить стосунки із ОСОБА_6 , він взагалі забере на постійне місце проживання сина до себе.
Після отримання графіку побачень з сином, відповідач на час контакту з ним, почав налаштовувати не тільки спільного сина, а й старшу дитину проти позивачки та її нареченого, що психологічно травмує як дітей, так і саму позивачку, адже діти аналогічно є заручниками психологічного насилля з боку батька, який травмує дітей, використовуючи їх як інструмент впливу на позивачку.
У позивачки з метою захисту себе та дітей від маніпуляцій та погроз відповідача щодо місця проживання сина, наявна потреба захистити своє та спільних з відповідачем дітей порушене право у судовому порядку, адже діти повинні зростати в гармонійній атмосфері та не бути інструментом маніпуляцій та погроз з боку відповідача.
Син після чіткого визначення його місця проживання зможе разом зі старшою дитиною зростати в гармонійній атмосфері та не бути інструментом в руках батька для маніпуляцій щодо позивачки. Якщо спір буде вирішено у судовому порядку, у відповідача відпаде потреба психологічно налаштовувати обох дітей проти матері, з метою примушування дітей жити з ним, контролюючи таким чином особисте життя позивачки.
Відповідач не визнає позову позивачки, заперечує проти його задоволення, а тому такі дії відповідача прямо свідчать про наявність спору між сторонами, який можна вирішити виключно на підставі рішення суду.
Жодних нотаріально посвідчених договорів, з яких би вбачався порядок проживання дітей після розірвання шлюбу між сторонами не укладалося, а тому відповідач не надав жодних доказів щодо наявних між ним та позивачкою домовленостей.
У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача вказує, що з долучених до відповіді на відзив доказів, зокрема відповідей ГУНП в Рівненській області вбачається, що звернення про вчинення відповідачем кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків не знайшли жодних підтверджень. Заявнику роз`яснювалося про наявність його права звернення до вищих органів, що здійснюють контроль та нагляд за діяльністю правоохоронних органів, а також безпосередньо до суду. Позивачка доказів звернення до вищих органів та суду з відповідною скаргою не надала, натомість звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його бездіяльністю правоохоронних органів щодо непритягнення відповідача до кримінальної та дисциплінарної відповідальності.
У судовому засіданні представниця позивачки – адвокат Зражевська Я.О. позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити. Серед іншого пояснює, що відповідач ОСОБА_2 реалізував своє право щодо способу участі у вихованні дітей, зокрема ООП за його заявою встановив дні побачень дітей із батьком, про що позивачка не заперечувала, тому і позивачка ОСОБА_1 має право на звернення до суду із позовом щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, аби дитина не була інструментом маніпуляцій у їх відносинах. Позивачка не має наміру залишати територію України.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник – адвокат Данилюк П.С. у судовому засіданні просять відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач не заперечує, що малолітній син сторін ОСОБА_5 проживає із матір`ю та відповідно жодних вимог щодо зміни його місця проживання чи зустрічних вимог відповідачем не пред`являється. Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає, але не заперечує, щоб син ОСОБА_5 проживав із матір`ю, спору про місце проживання сина не було, обоє дітей проживають із матір`ю. Відповідач пояснює, що тільки на словах позивачкою було ініційовано питання про укладення мирової угоди, однак жодної пропозиції щодо її укладення у подальшому не відбулося. Позивачка ОСОБА_1 не змогла досягти бажаних результатів, подаючи заяви до поліції, не оскаржувала відповідно у подальшому бездіяльність правоохоронних органів, натомість за консультацією представника звернулася до суду із вказаним позовом.
Представник третьої особи ССД Шпанівської сільської ради П`яна О.В. у судовому засіданні підтримала висновок ООП та вказала про доцільність задоволення позовних вимог, що буде відповідати інтересам малолітньої дитини. Також пояснила, що, близько, року тому до ССД звернувся відповідач ОСОБА_2 із заявою щодо визначення участі батька у вихованні дітей, встановлення порядку побачень батька із дітьми. Вже тоді між сторонами були непорозуміння щодо участі у вихованні дітей. І після відповідних обстежень умов проживання, спілкування з дітьми, зокрема із врахуванням особливостей психоемоційного стану старшої доньки ОСОБА_7 , відповідно ООП було встановлено дні побачень дітей із батьком. 
Суд, вислухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Судом установлено, що позивачка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 06.12.2002 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з її паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 та витягу з реєстру Шпанівської територіальної громади №2025/005401471 від 27.04.2025.
Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав за індексним №379396702 від 21.05.2024, 379401616 від 21.05.2024 указаний житловий будинок загальною площею 97,8 кв.м., житлова площа 57, за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка к.н. 5624681500:06:000:0758 площею 0,0882 на праві приватної власності належать позивачці ОСОБА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був з 20.02.2003 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з його паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , та з відповіді ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області №5688/5877 від 03.06.2025 убачається, що за вказаною адресою він зареєстрований з 03.03.2025. За цією ж адресою він фактично на даний час проживає.
Сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , яке видане 18.10.2010 р Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис №27.
Неповнолітня ОСОБА_4 з 19.10.2010 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру Шпанівської територіальної громади №2025/005401505 від 27.04.2025. Також неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 26.12.2024 зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_4 та їй видано 10.01.2025 р. паспорт громадянина України НОМЕР_5 . 
Як убачається з довідки директора Обласного наукового ліцею в м.Рівне РОР Н. Сосюк №209 від 15.04.2025, ОСОБА_4 дійсно навчається в Обласному науковому ліцеї в м.Рівне РОР, учениця 8-Б класу. 
Також з довідки соціального педагога ОСОБА_9 , класного керівника ОСОБА_10 та директора Обласного наукового ліцею в м.Рівне РОР Н. Сосюк №183/02-09 від 15.04.2025, убачається, що дитина ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_11 дитина охайна, доглянута, вихована, має здібності до вивчення історії. Зі слів класного керівника та його спостережень тільки мама ОСОБА_1 бере участь в шкільному житті дитини та класу, цікавиться її досягненнями, відвідує батьківські збори та спілкується у дистанційному режимі через вайбер тощо з класним керівником та педагогічним колективом. Тато в навчальному закладі не був, батьківські збори не відвідував, з педагогічним колективом не спілкувався.
Сторони у справі є також батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 , яке видане 14.12.2020 Виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис 106 від 14.12.2020.
ОСОБА_12 з 14.12.2020 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру Шпанівської територіальної громади №2025/005401506 від 27.04.2025.
Також малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.12.2024 зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Як убачається з довідки директора ЗДО №59 від 14.04.2025 Н. Глінської, син ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідує ЗДО №43 Рівненської міської ради з 01.09.2022 по даний час, що підтвердили у судовому засіданні учасники справи. 
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у справі №570/3551/24 від 21.08.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено; розірвано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.04.2010 Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис №2. Вказане рішення суду набрало законної сили 23.09.2024.
Також рішенням Рівненського районного суду Рівненської області у справі №570/3661/24 від 21.08.2024 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у мотивувальній частині, серед іншого, установлено: «Зазначений позов був виділений в окреме провадження на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 17.07.2024 р. з позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.», постановлено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволити повністю; стягнути з ОСОБА_2 на користь: ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 липня 2024 року, і до повноліття дітей. Вказане рішення суду набрало законної сили 23.09.2024.
Як пояснили учасники справи у судовому засіданні, на даний час стягнення аліментів відбувається у примусовому порядку. 
Як убачається з характеристики ТОВ «Формат-груп» від 28.04.2025, позивачка ОСОБА_1 працює в ТОВ «Формат-груп» з 15.04.2025 на посаді менеджера з продажу та зарекомендувала себе як відповідальний, ініціативний і мотивований співробітник; попри короткий період роботи, вона швидко адаптувалася до корпоративних стандартів, швидко засвоїла основні процеси та активно включилася в робочі задачі.
Як убачається з характеристики начальника ЦЗ ГУНП в Рівненській області В. Демчука, старший сержант поліції, молодший інспектор відділення охорони адміністративних будинків центру забезпечення ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_2 за період служби зарекомендував себе з позитивної сторони; у службовій діяльності дотримується вимог чинного законодавства; морально стійкий; порушень службової дисципліни та законності не допускає.
Позивачка долучає заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 16.03.2025 р., адресовану Департаменту кіберполіції Національної поліції України; заяву ОСОБА_6 від 05.04.2025 до Державного Бюро Розслідувань.
Заступник начальника Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області І. Теліга у відповіді «Про розгляд звернення» №71851-2025 від 12.04.2025 повідомив ОСОБА_14 , що у даній події відсутні будь-які ознаки, що вказували б на наявність кримінального правопорушення, передбаченого чинним законодавством України, тому підстав для відкриття кримінального провадження встановлено не було. Подальший розгляд звернення припинено, у зв`язку з тим, що зазначений факт не містить ознак кримінального правопорушення.
Заступник начальника ГУНП в Рівненській області НПУ Р. Стрельбіцький у відповіді «Про розгляд звернення» №73049-2025 від 14.04.2025 повідомив, що за результатами службової перевірки, відомостей, які б вказували на наявність дисциплінарного проступку в діях старшого сержанта поліції ОСОБА_15 , не встановлено. 
Як пояснила представник позивачки у судовому засіданні кримінального провадження чи іншого провадження за вказаними заявами не порушено. 
Відповідно до рішення виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області №86 від 30.04.2025 «Про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними», розглянувши необхідні документи, подані ОСОБА_2 , жителем села Бармаки, про визначення способу участі у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і спілкуванні з ними, враховуючи висновок служби у справах дітей Шпанівської сільської ради про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при Шпанівській сільській раді (протокол №3 від 09.04.2025), виконавчий комітет Шпанівської сільської ради вирішив: визначити ОСОБА_2 періодичні побачення з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у такий спосіб: два рази на тиждень у вільні від робочого часу дні без ночівлі за місцем проживання батька дітей та в інших, доступних місцях відпочинку за згодою дітей та попередньою домовленістю з матір`ю дітей; 1 тиждень спільного з дітьми відпочинку в період відпустки за згодою дітей та попередньою домовленістю з матір`ю дітей; спільне святкування дня народження батька дітей, другий день після народження дітей за місцем проживання батька дітей, в місцях проведення дитячих розваг і святкувань за згодою дітей та попередньою домовленістю з матір`ю дітей.
31.10.2025 р. повторно Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління видано свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія НОМЕР_8 .
Також 31.10.2025 р. повторно Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління видано свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_9 .
Рішенням виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області №233 від 29.10.2025 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування Шпанівської сільської ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 », затверджено висновок органу опіки та піклування Шпанівської сільської ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Згідно з висновком органу опіки та піклування Шпанівської сільської ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи думку малолітньої дитини та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини (протокол №8 від 10.10.2025), керуючись статтею 34 ЗУ України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 19, 171 СК України, орган опіки та піклування Шпанівської сільської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .
Отже, зареєстрованим місцем проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є місце проживання його матері – позивачки ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 зазначене не оспорює і не оспорював. 
Суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин правових позицій, вказаних стороною відповідача.
Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц (провадження 14-43цс22) Велика Палата Верховного Суду висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи. Такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами.
З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності та необхідності застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду в кожній конкретній справі.
Судом береться до уваги те, що відповідач визнає обставину щодо місця проживання малолітнього сина із матір`ю, також подання відповідачем до ССД Шпанівської сільської ради 09.10.2025 заяви про розгляд питання про визначення місця проживання його сина ОСОБА_3 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини без його участі, також не заперечення проти проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 . Також повідомив, що сплачує аліменти на утримання дітей, заборгованостей не допускає.
Однак з пояснень учасників справи встановлено наявність суперечностей між батьками малолітньої дитини щодо участі батька у її вихованні, яке 30.04.2025 вирішено ССД за його заявою та, відповідно, встановлення графіку періодичних побачень з обома дітьми; та відсутністю намірів укладення мирової угоди між сторонами у вказаній цивільній справі. 
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідноі до частини другої статті 54 СК України усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім`ї.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.
Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 СК України).
Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати інтереси батьків.
Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (зокрема, постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20).
У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування.
При вирішенні спорів про визначення місця проживання дитини суди враховують спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; стосунки між дитиною і батьками в минулому; бажання батьків бути опікунами; збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання, школу, друзів; бажання дитини; безпекові питання. Органам державної влади слід враховувати чи страждатиме дитина через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки одного з батьків.
Таким чином, обставини, встановлені у результаті детальної та поглибленої оцінки конкретної сімейної ситуації та фактори фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру приводять правила щодо визначення місця проживання малолітньої дитини судом в дію.
Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує на відсутність між батьками спору щодо місця проживання дитини, та вказує про відсутність доказів щодо його існування, неспроможність позивачкою досягти результатів шляхом звернення до правоохоронних органів, звернулася до суду із вказаним позовом у порядку цивільного судочинства.
З`ясування судом вищенаведених обставин, знаходження дитини у безпечному середовищі з забезпеченням їй з боку матері умов для навчання та розвитку; думку дитини, яку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , висловив під час проведеної бесіди, про бажання проживати з матір`ю, яка його любить, добре до нього ставиться, виконує свої обов`язки по його вихованню та утриманню, а з татом хоче проводити час та відвідувати дитячі розважальні заклади; постійного проживання дитини з матір`ю; не спростування відповідачем наведеного та не доведення іншого, фактичного погодження батька з думкою дитини про його бажання проживати з матір`ю, - свідчать про наявність підстав для висновку про задоволення позовних вимог позивача задля дотримання якнайкращих інтересів дитини.
Визначення місця проживання дитини з матір`ю тягне для матері та дитини наслідки у здійсненні матір`ю певних правомочностей щодо дитини.
Відсутність задокументованих заперечень з боку батька щодо проживання дитини разом з матір`ю на момент пред`явлення позову про визначення місця проживання дитини не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору в такій справі. Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц викладав висновок про те, що відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі.
За наведених обставин, не можна погодитися з позицією відповідача про відсутність спору між сторонами.
Крім того, відповідач не заперечує щодо конфліктних відносин з позивачкою, зокрема і щодо участі у вихованні дітей, що свідчить про наявність юридичного спору між батьком та матір`ю про те, з ким буде проживати малолітня дитина.
Суд вважає, що юридична визначеність щодо місця проживання дитини буде відповідати її інтересам та не порушить права відповідача.
Обставин, які б вказували на неможливість подальшого проживання малолітнього ОСОБА_5 разом із матір`ю, суд не встановив.
Орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 разом із матір`ю, про що надав відповідний висновок.
Суд визнає цей висновок обґрунтованим, таким, що узгоджується з іншими доказами в справі та відповідає інтересам дитини.
Належних та допустимих доказів на спростування цих обставин відповідач не надав.
Як вбачається з матеріалів справи, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з народження проживає разом із матір`ю, яка займається його розвитком та вихованням, а тому наявні підстави для задоволення позову.
Таким чином, вирішуючи спір, суд врахувавши вказані обставини та наявні в справі докази, дотримуючись принципу правової визначеності та пріоритетності інтересів дитини, врахувавши права батьків на виховання дітей і обов`язки батьків діяти в їх інтересах, відсутність доказів того, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю буде суперечити інтересам дитини, вважає, що в найкращих інтересах дитини є проживання разом із матір`ю, тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визначення місця проживання дитини разом із матір`ю.
Суд наголошує, що визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю не повинно негативно впливати на її взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків, що мають усвідомлювати обидва з батьків, спір між якими вирішено судом.
Також суд підкреслює необхідність налагодження батьками співпраці з метою забезпечення належного контакту між кожним із них з дитиною, встановлення можливості спілкування та спільного проведення часу.
При істотній зміні обставин сторони мають право ініціювати визначення іншого порядку фізичної опіки щодо дитини.
Оскільки вимоги позовної заяви задоволено, тому судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, 
у х в а л и в:
Позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Служба у справах дітей Шпанівської сільської ради про визначення місця проживання дитини - задоволити повністю. 
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.
Сторони справи:
Позивач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації місця проживання:          АДРЕСА_1 .
Відповідач  ОСОБА_2 ,   ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП  НОМЕР_11 , адреса реєстрації місця проживання:         АДРЕСА_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Служба у справах дітей Шпанівської сільської ради, ЄДРПОУ 43497776, с.Шпанів, вул. Шкільна, буд.1 Рівненського району Рівненської області.

Суддя Гнатущенко Ю.В.