466/9005/24
2/465/1295/26
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
13.05.2026 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - 

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 03.07.2020 року між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 00020070358. 
Відповідно до положень п. 3.1. Договору позивач на умовах договору та правил надає клієнту грошові кошти у сумі, визначеній в п. 5. Договору, а клієнт, в свою чергу, зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної в п.5.3 даного Договору. Кредит надається позичальнику на визначені ним особисто цілі.
Відповідно до п. 5 Договору загальний розмір кредиту становить 4 599,00 гривень. Згідно з п. 4.3. Договору клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії договору, зазначеного у п.п. 5 розділу 5 цього Договору. Згідно п.п.5 п. 5 Договору заборгованість має бути сплачено до 01.08.2020 року.
Відповідно до пп. 12, 13 п. 5 Договору базова процентна ставка становить 1,99% (в день). Процентна ставка у разі користування кредитом поза межами строку дії Договору 2,50% (в день).
Відповідно до умов Договору сторони погоджуються, що у випадку користування кредитом після дати погашення Договору вказаної у п.п. 5 п. 5 Договору, умови щодо нарахування процентної ставки (п.п. 12 п. 5. Договору) не застосовується, а застосовується розмір процентної ставки визначений у п.п. 13 п. 5 Договору. Під процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії Договору, маються на увазі проценти в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Таким чином, у разі неповернення позики у визначені Договором строки, позивач має право стягнути заборгованість з урахуванням відсотків (ч.2 ст. 625 ЦК України). При цьому, сторони дійшли згоди щодо зміни передбаченої ЦК України відсоткової ставки та встановленні її на рівні 912,50% річних (2,50% * 365 днів = 912,50%).
03.07.2020 року на виконання умов договору позивачем було передано відповідачеві грошові кошти у розмірі 4 599,00 грн., що підтверджується актом про видачу грошових коштів.
Таким чином, позивач передав відповідачеві грошові кошти у розмірі, встановленому договором, чим у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором. Водночас відповідач не виконав свої зобов`язання, не сплатив (не повернув) грошові кошти в повному обсязі в порядку та у строки, визначені умовами Договору, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Станом на момент звернення до суду із позовом заборгованість за Договором становить 48 720,99 гривень, з яких: тіло кредиту - 4 599,00 грн.; інфляційне збільшення - 1 179,99 грн. (за період 02.08.2020 року - 23.02.2022 pоку); проценти - 2 245,60 грн.; проценти поза межами строку дії договору - 20 696,40 грн. (за період 02.08.2020 року – 28.01.2021 року).
Невиконання відповідачем умов Договору порушує права позивача, відтак, заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку. Отже, предметом цього спору є зазначена вище заборгованість, що утворилася внаслідок невиконання умов Договору.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.09.2024 року вказану цивільну справу передано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.
Відповідно до ухвали судді Франківського районного суду м. Львова від 30.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд справу розглядати у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином, неодноразово повідомлявся про час та місце проведення останніх, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно із відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру № 773970 від 06.09.2024 року, зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 . За цією адресою відповідачу неодноразово надсилалася судові повістки про виклик до суду, однак, такі повернуті на адресу суду із зазначенням причини повернення "адресат відсутній". Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З урахуванням наведеного та беручи до уваги положення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України та у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03.07.2020 року між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 00020070358. 
Відповідно до положень п. 3.1. Договору позивач на умовах договору та правил надає клієнту грошові кошти у сумі, визначеній в п. 5. Договору, а клієнт, в свою чергу, зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної в п. 5.3 даного Договору. Кредит надається позичальнику на визначені ним особисто цілі.
Відповідно до п. 5 Договору загальний розмір кредиту становить 4 599,00 гривень. 
Згідно з п. 4.3 Договору клієнт зобов`язаний погасити заборгованість не пізніше останнього дня дії договору, зазначеного у п.п. 5 розділу 5 цього Договору. Згідно з п.п.5 п. 5 Договору заборгованість має бути сплачено до 01.08.2020 року.
Відповідно до пп. 12, 13 п. 5 Договору базова процентна ставка становить 1,99% (в день). Процентна ставка у разі користування кредитом поза межами строку дії Договору 2,50% (в день).
Відповідно до умов Договору сторони погодили, що у випадку користування кредитом після дати погашення Договору вказаної у п.п. 5 п. 5 Договору, умови щодо нарахування процентної ставки (п.п. 12 п. 5. Договору) не застосовується, а застосовується розмір процентної ставки, визначений у п.п. 13 п. 5 Договору. Під процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії Договору, маються на увазі проценти в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Як вбачається з розділу 9 Договору, сторони узгодили графік платежів. Також відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту.
Факт видачі відповідачу грошових коштів у сумі 4599,00 грн. підтверджується Актом про видачу грошових коштів від 03.07.2020 року, підписаним клієнтом ОСОБА_1 , з одного боку, та касиром ОСОБА_2 , з іншого боку.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за вказаним договором. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача станом на 03.07.2020 року становить 48 720,99 гривень, з яких: тіло кредиту - 4 599,00 грн.; інфляційне збільшення - 1 179,99 грн. (за період 02.08.2020 року - 23.02.2022 pоку); проценти - 2 245,60 грн.; проценти поза межами строку дії договору 20 696,40 грн. (за період 02.08.2020 року – 28.01.2021 року).
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За правилами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( стаття 599 ЦК України).
Враховуючи те, що за умовами договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 00020070358 від 03.07.2020 року відповідач отримав кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України не надав, відтак, суд приходить до висновку про те, що заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 599,00 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КФ.ЮА», а також заборгованість по процентам в розмірі 2245 грн. 60 коп.
Поряд із вимогою про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами позивач просив суд стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 1 179,99 грн. (за період 02.08.2020 року - 23.02.2022 pоку). 
Водночас у пунктах 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину, виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Крім того, згідно із п.6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (втому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Карантин, запроваджений через COVID -19 на території України, діяв з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року та скасований постановою КМУ № 651 від 27.06.2023 року.
Оскільки інфляційні нарахування за прострочення виконання зобов`язання за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 00020070358 від 03.07.2020 року здійснені позивачем за період з 02.08.2020 року до 23.02.2022 року, то відповідач звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним договором під час дії карантину, а відтак, відсутні підстави для стягнення заявленого в позовних вимогах інфляційного збільшення в розмірі 1179 грн. 99 коп.
Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача проценти поза межами строку дії договору, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, в розмірі 20 696 грн. 40 коп., за період з 02.08.2020 року по 28.01.2021 року.
Суд зауважує, що згідно умов договору під процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії Договору, маються на увазі проценти в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, нарахування яких здійснювалося в період дії карантину. Відтак, у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача процентів поза межами строку дії договору, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, в розмірі 20 696 грн. 40 коп., за період з 02.08.2020 року по 28.01.2021 року, слід відмовити, оскільки стягнення таких відсотків прямо суперечить положенням п.6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування», якими на період карантину звільнено позичальників від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. 
За правилами ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд у відповідності до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 425 грн. 39 коп.
Керуючись 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 207, 549, 551,626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» заборгованість за кредитним договором № 00020070358 від 03.07.2020 року в загальному розмірі 6844 (шість тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 60 коп., що включає в себе заборгованість по тілу кредиту в сумі 4599 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп. та проценти в сумі 2245 (дві тисячі двісті сорок п`ять) грн. 60 коп. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 39 коп. на відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, що є пропорційним розміру задоволених вимог. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», код ЄДРПОУ – 41940643, м. Київ, вул. Пластова, 18.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.