Справа № 167/442/26
Номер провадження 2/167/512/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій учасників справи.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (далі - ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР») Савченко Т. О. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову посилається на те, що 12 лютого 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 5312043 (далі - Договір, Кредитний договір). Відповідно до умов Договору відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 10000 грн строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95% - стандартна процентна ставка в день, фіксована, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором.
Вказує, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Зазначає, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного зобов`язання на 2 день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 90 грн починаючи з 4 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Покликається на те, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а саме надало останньому грошові кошти в обсязі та у строк, визначених Договором, однак відповідач у свою чергу, не виконав умови Кредитного договору у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 33352,18 грн, з яких: 8982,27 грн - тіло кредиту, 19369,91 грн - відсотки та 5000 грн - штраф.
Зазначає, що 27 січня 2026 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № С7-270126-1, відповідно до умов якого ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5312043 від 12 лютого 2025 року.
Ураховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за Кредитним № 5312043 від 12 лютого 2025 року в розмірі 33352,18 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662, 40 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн та витрати понесені внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу в розмірі 324,18 грн.
11 травня 2026 року відповідач ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав відзив на позовну заяву в якому зазнає, що проти позову заперечує. Вказує, що з вересня 2025 року проходить військову службу у Збройних Силах України та бере участь у виконанні бойових завдань. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» під час проходження військової служби заборонено нараховувати штрафи, пеню та інші фінансові санкції за кредитними зобов`язаннями. Таким чином, починаючи з вересня 2025 року позивач не мав права нараховувати штраф в розмірі 5000 грн та відсотки, які є неспівмірними, несправедливими та такими, що суперечать принципам добросовісності, розумності та справедливості. Зазначає, що наданий позивачем розрахунок не є належним доказом, оскільки складений в односторонньому порядку та не підтверджений первинними бухгалтерськими документами. Вказує, що витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн є завищеними, оскільки справа є малозначною та розглядається у спрощеному провадженні, а доказів фактичного обсягу наданих адвокатом послуг позивачем не надано. З урахуванням вищенаведеного просить визнати незаконним нарахування відсотків, штрафів та інших санкцій після початку проходження ним військової служби та відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити їх розмір. 

Заяви, та клопотання учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи здійснювати у відсутності представника ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавав.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 16 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 13 травня 2026 року розгляд справи відкладено.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Анкета-опитувальник клієнта - фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення (ІКС ТОВ «ЛІНЕУРА Україна), містить дані про клієнта, особисту інформацію, інформацію про документ, що засвідчує клієнта, адреса реєстрації, адреса фактичного місця проживання, зміст діяльності, соціальний статус, контактні дані клієнта, додаткові контактні дані та фінансовий стан.
12 лютого 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 5312043 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та внутрішніми документами товариства, зокрема, шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході в особистий кабінет, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС товариства (п. 1.1 Договору).
На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 10000 грн. (п. 1.2 Договору).
Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору (п. 1.3 Договору).
Стандартна процента ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п. 1.4.1. Договору).
Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується на таких умовах. Якщо клієнт до 21 лютого 2025 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки (п. 1.4.2. Договору).
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 (п. 2.1 Договору).
Суму кредиту товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 12 лютого 2025 року або 13 лютого 2025 року (п. 2.2 Договору).
Сторонами у договорі також передбачено порядок та умови надання кредиту (розділ 2), порядок обчислення (нарахування) процентів, комісії (розділ 3). Порядок повернення (виплати) кредиту та сплати процентів, комісії (розділ 4), права та обов`язки сторін (розділ 5), відповідальність сторін. Обставини непереборної сили (розділ 6). Порядок внесення змін та доповнень, припинення, розірвання договору (розділ 7), порядок взаємодії за договором (розділ 8), інші умови договору (розділ 9).
Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника ОСОБА_1 , його реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, місце проживання, додаткові контактні дані (номер мобільних телефонів, електронна адреса, реквізити належного клієнту платіжного засобу, а також електронний підпис, вчинений ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 79877.
Згідно з Додатком № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5312043 від 12 лютого 2025 року, загальна вартість кредиту 43260 грн, сума кредиту за договором 10000 грн, проценти за користування кредитом 33260 грн. Додаток підписано ОСОБА_1 12 лютого 2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором 79877.
Відповідно до Додатку № 2 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5312043 від 12 лютого 2025 року ОСОБА_1 як споживач фінансових послуг дав згоду товариству на передачу особам, зазначеним в цьому інформаційному повідомленні, інформації про укладення ним договору про споживчий кредит, його умови, стан виконання, наявність та розмір простроченої заборгованості, розмір неустойки та інших платежів, що стягуються в разі невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит або відповідно до законодавства України. Додаток підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 79877.
У паспорті споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) наявна інформація та контактні дані кредитодавця ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»; інформація та контактні дані кредитного посередника; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформації щодо встановленої пені, штрафів, процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, інші платежі; інші важливі правові аспекти. Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 12 лютого 2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором 31560.
12 лютого 2025 року о 12:28:09 ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» було успішно перераховано кошти в сумі 10000 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 651085081, призначення платежу: зарахування 10000 грн на картку № НОМЕР_1 .
З розрахунку заборгованості за Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5312043 від 12 лютого 2025 року, наданим ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» встановлено, що станом на 27 січня 2026 року заборгованість ОСОБА_1 33352,18 грн. 
27 січня 2026 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено Договір факторингу № С7-270126-1, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2 цього Договору, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги, клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним.
Клієнт передав в паперовому вигляді, а також в електронному вигляді, шляхом направлення даного файлу захищеними каналами зв`язку, а фактор прийняв Перелік № 1, права грошових вимог за якими відступаються згідно договору, що підтверджується актом приймання-передачі переліку № 1 до Договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 року.
Відповідно до Переліку № 1 до Договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 року заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5312043 від 12 лютого 2025 року складає 33352,18, з яких: 8982,27 грн - тіло кредиту, 19369,91 грн - відсотки та 5000 грн - штраф.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР») за Кредитним договором № 5312043 від 12 лютого 2025 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
В силу ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 12 лютого 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено Договір № 5312043 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 79877. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 10000 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 360 днів, стандартна процентна ставка – 0,95% в день).
Позивачем доведено, що відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 10000 грн були перераховані шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти № НОМЕР_1 .
Первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило своє право грошової вимоги до відповідача - ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» згідно Договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 року.
Відтак, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним Договором № 5312043 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12 лютого 2025 року.
Відповідно до Переліку № 1 до Договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 року заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5312043 від 12 лютого 2025 року складає 33352,18, з яких: 8982,27 грн - тіло кредиту, 19369,91 грн - відсотки та 5000 грн - штраф.
Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) ні на рахунки ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», ні на рахунки попереднього кредитора він не надав, а відтак, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 8982,27 грн - тіла кредиту.

Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача відсотків та штрафу.
Як вбачається з позовної заяви позивач окрім тіла кредиту просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за відсотками в розмірі 19369,91 грн та штраф - 5000 грн.
Разом з тим, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави..
Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01 лютого 2019 року №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.
Згідно довідки тво начальника штабу – заступника командира військової частини А «номер» від 21 квітня 2026 року старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації в військовій частині А «номер».
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_1 28 серпня 2025 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2024 року «Про загальну мобілізацію» призваний до ЗСУ.
З огляду на це, з 28 серпня 2025 року відповідач ОСОБА_1 набув правового статусу військовослужбовця та має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, зокрема, на звільнення від сплати відсотків за користування кредитом та штрафу.
Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за Договором про надання фінансового кредиту за період з 28 серпня 2025 року по 27 січня 2026 рок та штрафу в розмірі 5000 грн до задоволення не підлягає. 
Судом здійснено перерахунок заборгованості за відсотками за період до набуття відповідачем статусу військовослужбовця, а саме з 12 лютого 2025 року по 27 серпня 2025 року (включно) та розмір нарахованих відсотків за цей період (197 днів) становить 18715 грн (10000 грн (тіло кредиту) х 0,95 % х 197 день).
Водночас із наданого розрахунку заборгованості встановлено, що ОСОБА_1 добровільно на погашення відсотків сплатив 10112,51 грн. Таким чином, залишок непогашених відсотків, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, становить 8602,49 грн (18715,00 грн – 10112,51 грн).
З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 5312043 від 12 лютого 2025 року в розмірі 17584,76 грн, з яких: 8982,27 грн – тіло кредиту та 8602,49 грн – відсотки.

Розподіл судових витрат.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн та понесено витрати, пов`язані з розглядом справи - відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу в розмірі 324,18 грн.
Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 33352,18 грн, судом задоволено в розмірі 17584,76 грн, що становить 52,72% від ціни позову.
Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1403,41 грн та витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 170,91 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи:
- Договір № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року, укладений між адвокатським об`єднанням «ВЕРІТАС ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР»;
- Додаткову угоду № 4 до Договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року укладену між адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР»;
- Додаткову угоду № 17 до Договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року укладену між адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР»;
- Додаткову угоду № 19 до Договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року укладену між адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР»;
- звіт про виконану роботу від 31 березня 2026 року відповідно до Договору № 07/24-НК про надання правничої допомоги від 02 липня 2024 року;
- платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 37204767222222960 від 31 березня 2026 року про оплату послуг за надання правничої допомоги в розмірі 6000 грн
Оцінюючи надані докази, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.
Однак, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача стягуються понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог (52,72%) в розмірі 3163,20 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за Договором № 5312043 про надання споживчого кредиту від 12 лютого 2025 року в розмірі 17584 (сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 76 копійок, з яких: 8982 (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 27 копійок – тіло кредиту та 8602 (вісім тисяч шістсот дві) гривні 49 копійок – відсотки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» 1403 (одну тисячу чотириста три) гривні 41 копійку судового збору, 170 (сто сімдесят) гривень 91 копійку витрат, пов`язаних з розглядом справи та 3163 (три тисячі сто шістдесят три) гривні 20 копійок витрати на правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 12 червня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601, м. Київ, ЄДРПОУ 43170298.
Представник позивача: Савченко Тетяна Олексіївна, адреса: вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай