Справа № 682/823/26
Провадження № 2-а/682/29/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року 
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючої – судді Маршал І.М., 
секретаря Захарчук С.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 6873685 від 20.03.2026 року винесену відповідачем про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень. В обґрунтування позову вказував, що вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. 
До суду позивач подав заяву про підтримання позовних вимог та просив проводити судовий розгляд у його відсутість.
Представник відповідача до суду подав відзив на позов відповідно до змісту якого вказує, що позивачем було порушено вимоги ПДР, а саме, що він здійснив рух в зоні дії знаку 3.3. ПДР (Рух вантажного транспорту заборонено), а також буксирував напівпричіп у якого були стерті символи, що не давало чіткої змоги його розпізнати, що стало підставою зупинки позивача поліцейськими та оформлення щодо нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення з винесенням оскаржуваної постанови, яку представник вважає вмотивованою та винесеною поліцейським з дотриманням вимог закону. З цих підстав представник вважає позов необгрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні. До відзиву представником також долучено в електронному вигляді через систему "Електронний суд" файл із відеодоказми події правопорушення згенерованими з портативного відеореєстратора поліцейського.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню. 
Судом встановлено, що 20.03.2026 року відповідачем винесено постанову серії ЕНА № 6873685, згідно якої щодо ОСОБА_1 інспектором прийнято рішення про накладення на нього штрафу в розмірі 1190 гривень за порушення Правил Дорожнього руху України і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Згідно тексту постанови ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 20.03.2026 року о 16 год. 05 хв., в м. Гайсни по вулиці Центральній, 119, керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. (рух вантажних автомобілів заборонено), а також буксирував напівпричіп SYSTEM TRAILERS GSPRS 27, днз НОМЕР_1 у якого були стерті символи, що не дає чіткої змоги розпізнати та порушує вимоги стандартів, під час перевірки не надав посвідчення водія відповідної катерогії та свідоцтво про реєстрацію на транспортні засоби чим порушив п.п. 2.1., 2.4., 31.3.в. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за змістом оскаржуваної постанови, передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Відповідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Так, із наданого відповідачем суду відеодоказу, згенерованого з портативного відеореєстратора поліцейського, слідує, що екіпажем поліції на автодорозі з пожвавленим рухом транспортних засобів в тому числі і вантажних, за межами будь-якого населеного пункту, на що вказує наявність обабіч вказаної автодороги лише насаджень дерев захисних смух без жодних інших об`єктів інфраструктури можливого населеного пункту, зупинено водія вантажного автомобіля "Scania", особу якого поліцейськими встановлено на місці зупинки, яким виявився позивач та щодо якого поліцейськими виненесо спірну постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за порушення позивачем вимог п.п. 2.1., 2.4., 31.3.в. ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Із відео слідує, що позивач заперечував порушення ним правил дорожнього руху, однак, поліцейські на це не зважили на винесли щодо позивача оскаржувану постанову, другий примірник якої вручили позивачу на місці зупинки.
Отже, із оглянутого під час судового розгляду відеодоказу, долученого відповідачем до матеріалів відзиву на позов, судом не встановлено обствин, які ставляться в вину позивачу, а саме, те, що він 20.03.2026 року о 16 год. 05 хв., керував ТЗ в населеному пункті - в м. Гайсин та при цьому не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. (рух вантажних автомобілів заборонено), а також буксирував напівпричіп SYSTEM TRAILERS GSPRS 27, днз НОМЕР_1 у якого були стерті символи, що не дає чіткої змоги їх розпізнати, адже наданим відеодоказом не доведено суду фіксації вказаних порушень вимог ПДР, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.
Згідно ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.
Відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо правомірності прийнятого рішення, а саме, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. 
Викладене дає підстави для висновку, що інспектор неправомірно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. .
Керуючись ст.ст. 77, 242 -246 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Позов задоволити. 
Постанову серії ЕНА № 6873685 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 20.03.2026 року, винесену інспектором Гайсинського районного управління поліції ГУНП в Вінницькій області Обертинським В.А. та за якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1190 гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (ЄДРПОУ 40108672) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Маршал І. М.