Справа № 484/2609/26
Провадження № 3/484/804/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року    м. Первомайськ 
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді Маржиної Т.В.,
за участю секретаря судового засідання – Чумак А.О.,
прокурора – Стоянової І.В.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали справи, які надійшли до суду 08.05.2026 року від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, уродженка міста Первомайська, Миколаївської області, паспорт серія НОМЕР_2 виданий 30.05.2002 року Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області, зареєстрована та мешканка АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи депутатом 8-го скликання Первомайської районної ради Миколаївської області та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до підп. «Б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме щодо несвоєчасного подання без поважних на те причин, щорічної декларації за 2024 рік, чим скоїла адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненні правопорушення визнала повністю, ніякі фактичні обставини справи не оспорювала.
Прокурор в суді зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази, наявні в матеріалах справи, а тому просила визнати її винною у вчиненні зазначеного правопорушення та призначити їй стягнення в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.
Вирішуючи справу на основі наявних доказів, суд дійшов до висновку про те, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.
Судом встановлено, що відповідно до рішення № 1 від 02.12.2020 року «Про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів Первомайської районної ради восьмого скликання» визнано повноваження новообраних депутатів 8-го скликання вказаної районної ради до списку яких увійшов ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів». 
Таким чином, факт набуття повноважень депутата ОСОБА_1 підтверджується рішенням № 1 від 02.12.2020 року Первомайської районної ради. 
У зв`язку з чим, відповідно до підп. «Б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону. 
Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 1 ст. 3 цього ж Закону (підпункт Б – депутати місцевих рад), зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. 
У відповідності до ч. 2 ст. 8 КУпАП Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Згідно з ст. 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. 
У зв`язку з вище викладеним, ОСОБА_1 щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік зобов`язана була подати до 31.03.2025. Оглядом публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік подала, лише 03.04.2026, чим допустила порушення встановленого строку подання щорічної декларації, що підтверджується витягом.
Відповідно до листа Первомайської районної ради №128/01-10-26 від 10.04.2026 радою проводиться робота щодо висвітлення інформації на офіційному сайті районної ради та депутатам щорічно доводиться інформація про обов`язок подання декларацій шляхом надсилання на електронну адресу листа, вручення «Пам`ятки суб`єкта декларування» під підпис при відвідуванні засідання сесії та оголошується головою районної ради на пленарному засіданні. 
Враховуючи інформацію посадових осіб районної ради щодо попередження про необхідність подання декларацій можна зробити висновок, що ОСОБА_1 обізнана щодо необхідності подання щорічної електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, але не вживала жодних заходів щодо своєчасного подання такої декларації.
При цьому відповідно постанови великої палати Верховного суду від 24.01.2021 у справі № 800/30/17(990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків. 
Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. 
Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою. 
На підставі викладеної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 позиції слід зазначити, що невжиття заходів суб`єктом декларування щодо своєчасності отримання електронного ключа, відомостей про склад сім`ї, їх доходи та інших необхідних даних для заповнення декларації, не може визнаватися реабілітуючою обставиною та поважною причиною для несвоєчасного подання декларації. 
На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 не мала поважних причин подати електронну декларацію з порушенням визначених законодавством строків.
Відповідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції, де вказані дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в якому чітко вказано, через збій у роботі програмного забезпечення інформаційно- комунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр), помилки у роботі Реєстру спостерігались 18.01.2024 та частково в інші дні які зазначені в листі. В дні необхідності подання ОСОБА_2 декларації Реєстр працював в належному режимі. 
Відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, НАБУ та Національне агентство з питань запобігання корупції. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. В свою чергу частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на виконання складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Згідно ст. 255 КУпАП визначено, що працівники Національної поліції уповноважені на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за статтями 172-4 – 172 – 9 КУпАП. 
Відповідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції, де вказані дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в якому чітко вказано, часткові перебої в роботі реєстру спостерігалися 16.01.2025 (з 10 год. 48 хв. по 12 год. 00 хв.), у період (з 01 год. 41 хв. по 10 год. 28 хв.) - 20.01.2025, 26.02.2025 (з 01 год. 10 хв. по 01 год. 12 хв. та з 02 год. 19 хв. по 03 год. 27 хв.), у період (з 15 год. 03 хв. по 15 год. 10 хв.) 07.03.2025, 10.03.2025 (з 12 год. 38 хв. по 13 год. 02 хв.), 12.03.2025 (з 15 год.01 хв. по 15 год. 17 хв. та з 16 год. 15 хв. по 16 год. 18 хв.). Інших технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню документів до Реєстру у період з 01.01.2025 по 01.04.2025. не зафіксовано.
Таким чином, 03.04.2026 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення — несвоєчасне, без поважних причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме щорічної за 2024 рік. Дата виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. 
Враховуючи, що лише після завершення збирання всіх доказів, у тому числі одержання пояснення самого правопорушника, встановлено наявність всіх обов`язкових 4 ознак адміністративного правопорушення (об`єкт, суб`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторони), мною, як особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення - посадовою особою органу внутрішніх справ (Національної поліції) відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 255 КУпАП, як спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», встановлені фактичні данні та докази визначені ст. 251 КУпАП для висновку про наявність в діях гр. ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення та встановлено склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 3 огляду на викладене, моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, слід вважати момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі правопорушника здійснити дії, визначені ч. ч. 2-4 ст. 256 КУпАП, тобто дата закінчення збору доказів, що підтверджено рапортом та момент безпосереднього складання протоколу у присутності правопорушника. Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є місце набуття ОСОБА_1 статусу суб`єкта декларування, а саме Первомайська районна рада Миколаївської області, що розташована за адресою: вул. Варварівська, 12, м. Первомайськ, Миколаївська область.
Відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУПАП. Об`єктивна сторона складів правопорушень, передбачених у ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю діяння та часу вчинення правопорушення (формальні склади правопорушень). 
Оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, є формальним, то для наявності об`єктивної сторони такого правопорушення закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльності). Умисел при виконанні формальних складів полягає в усвідомленні протиправності дій і у навмисності протиправного поводження. 
Оскільки у формальних складах обсяг об`єктивної сторони вичерпується переліком ознак діяння й обставин його здійснення, то і від особи, яка притягається до відповідальності, вимагається усвідомлення, розуміння лише тих обставин, що названі у складі, але аж ніяк не можна вимагати усвідомлення ним не передбачення шкідливих наслідків і, тим більше, бажання їх настання. Таким чином, умисел суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», полягає в тому, що будучи ознайомленими із вимогами цього Закону про обов`язки, обмеження та заборони, функціонери не виконуючи ці вимоги, навмисно протиправно поводяться, їх порушуючи. 
З огляду на викладене, моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, слід вважати момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (притягається до відповідальності) здійснити дії, визначені частинами другою-четвертою статті 256 КУпАП. 
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявлятися у підриві авторитету державних органів, а тому таке правопорушення не може бути визнане як малозначиме. 
Згідно ст. 255 КУпАП «Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення»: у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218–221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) статті 172-4-172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище). 
Відповідно Положення про «Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України» (далі - УСР в Миколаївській області ДСР НПУ), затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань НПУ № 17 від 06.11.2019, завданням УСР в Миколаївській області ДСР НПУ є реалізація повноважень Національної поліції України та департаменту в частині боротьби з організованою злочинністю, злочинністю в органах державної влади та місцевого самоврядування, протидії корупції, захисту прав і свобод людини і громадянина та об`єктів права власності від протиправних посягань. 
Пунктом 3 Розділу II Положення визначено завдання УСР в Миколаївській області ДСР НПУ - протидія корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України. 
Пунктами 22-24 розділу III Положення визначено, що УСР в Миколаївській області ДСР НПУ відповідно до покладених на нього завдань: здійснює моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції»; здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснює складання в межах компетенції протоколів про правопорушення,
Викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обвинувачення у вчиненні  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджене сукупністю досліджених судом доказів, наведених вище.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Враховуючи наведене, а також характер вчинених правопорушень, наявні дані про особу правопорушника, який повністю визнав свою вину за всіма обвинуваченнями, вперше притягується до адміністративної відповідальності, з урахуванням ст. 36 КУпАП, суд вважає за необхідне призначити  ОСОБА_1  стягнення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. 
Крім того, на підставі п.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1 КУпАП з  ОСОБА_1  на користь держави слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 33, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 к. 
Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові.

СУДДЯ: