Справа № 288/110/26 
Провадження № 2/288/341/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року селище Попільня 
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого судді - Зайченко Є. О., 
з участю секретаря судових засідань - Корнієнко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в якому вказує, що 18 жовтня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № 736885463(далі - Кредитний договір) на суму 2000.00 гривень.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням
електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового
ідентифікатора MNV74T3U. 
Отже, саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши
Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням
одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або
смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного
кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету
Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений.
Згідно з умовами Кредитного договору, Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу грошові кошти у сумі 2 000,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер.
Проте, в подальшому Відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума
становить 22 000,00 грн.
28 листопада 2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 165 від 21.12.2021, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
05 серпня 2020 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» уклали договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги

20 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 20/10/23-03 відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. 
Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 20.10.2023 за Договором факторингу від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 86 869,73 грн.
На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 736885463 від 18 жовтня 2021 року в розмірі 86869.73 гривень, яка складається з: - 21061.70 гривень заборгованості за тілом; - 65808.03 гривень заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Ухвалою відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений згідно з Довідкою про доставку електронного документу, документ доставлено до електронного кабінету: 10.04.2026 09:20:43, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень частини п`ятої статті 279 ЦПК України, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження, але без участі сторін,  за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
У ході розгляду справи судом вживались заходи для повного та всебічного встановлення обставин справи. Зокрема, ухвалою суду від 03 березня 2026 року було задоволено клопотання позивача та витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» докази, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Ухвала суду неодноразово була направлена на адресу АТ КБ «ПриватБанк» для виконання.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Інформація про розгляд справи розміщується на сайті суду і є загальнодоступною.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів.
Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статтями  274-279 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідно них визначив правовідносини, що склалися між сторонами.
Судом встановлено, що 18 жовтня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 736885463, який підписано позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV74T3U./а.с.44 на звороті аркуша-47/
В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 18 жовтня 2021 року зазначено загальну інформацію, персональні дані, адресу проживання ОСОБА_1 та номер карти: НОМЕР_4. /а.с.26/
Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вказано: - позичальник ОСОБА_1 , його персональні дані, суму кредиту - 2000.00 гривень, строк кредитування - 30 днів, процентну ставку - 1,98% в день. Заявка подана 18 жовтня 2021 року о 20:48 годині, акцепт угоди позичальником - одноразовий ідентифікатор MNV74T3U відправлено позичальнику 18 жовтня 2021 року о 20:53:05 на вказаний ним номер телефону - НОМЕР_1 , перераховано грошові кошти 18 жовтня 2021 року 20:54:23. /а.с.18/
В паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 736885463 від 18 жовтня 2021 року, товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вказано: - інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту; додаткову інформацію; - інші важливі аспекти. /а.с.43-44/
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 736885463 від 18 жовтня 2021 року станом на 20 грудня 2021 року становить 51791.89 гривень, а саме: - 22000.00 гривень тіло кредиту; - 31933.28 гривень відсотки. /а.с.62-63/
28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно умов якого, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується відступити ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. /а.с. 87-90/
В подальшому, 28 листопада 2019 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. /а.с. 92 на звороті аркуша/
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 165 від 21 грудня 2021 року, на умовах договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги до боржника: - № 2657, ОСОБА_1 , договір № 736885463 від 18 жовтня 2021 року, заборгованість по основному боргу - 21061.70 гривень, заборгованість по відсотках - 31356.58 гривень, загальна заборгованість - 52418.28 гривень. /а.с.85-86/
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 736885463 від 18 жовтня 2021 року становить 86869.73 гривень, а саме: - 21061.70 гривень тіло кредиту; - 65808.03 гривень відсотки. /а.с.61/
05 серпня 2020 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу №05-0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" належні йому права грошової вимоги за кредитними договорами до боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. /а.с. 78-80/
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року, на умовах Договору факторингу № 05-0820-01 від 30 травня 2023 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги до боржника: - № 62, ОСОБА_1 , договір № 736885463 від 18 жовтня 2021 року, заборгованість по основному боргу - 21061.70 гривень, заборгованість по відсотках - 65808.03 гривень, загальна заборгованість - 86869.73 гривень. /а.с.76-77/ 
20 жовтня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 20/10/23-03, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги грошових коштів, до відповідача. /а.с.70-73/
Відповідно до Реєстру прав вимоги від 20 жовтня 2023 року, на умовах Договору факторингу № 20/10/23-03 від 20 жовтня 2023 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги до боржника: - № 132, ОСОБА_1 , договір № 736885463 від 18 жовтня 2021 року, заборгованість по основному боргу - 21061.70 гривень, заборгованість по відсотках - 65808.03 гривень, загальна заборгованість - 86869.73 гривень. /а.с.68А-69/ 
Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 736885463 від 18 жовтня 2021 року, позичальник ОСОБА_1 , наданої товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», станом на 26 грудня 2025 року заборгованість складає - 86869.73 гривень, а саме: - 21061.70 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 65808.03 гривень прострочена заборгованість за процентами. /а.с.60/
24 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що Згідно з наданим Позивачем Кредитним договором № 736885463 від 18.10.2021 р. (Додаток №3), строк кредитування становив 30 календарних днів. Відтак, строк виконання зобов`язання настав 17.11.2021 р.  Перебіг позовної давності почався 18.11.2021 р. та закінчився 17.11.2024 р. Позов подано за межами трирічного строку.
Позивач стверджує про видачу відповідачу суми у розмірі 21 061,70 грн. Проте, аналіз Додатка №5 («Заявка на отримання кредиту») свідчить, що сума запиту становила лише 2 000,00 грн. Жодних підписаних додаткових угод на збільшення ліміту до 21 тисячі Позивачем не надано.
Позивач у Додатку №30 («Письмові пояснення») сам визнає, що не має оригіналів
виписок з банківського рахунку. Надані платіжні доручення у Додатку №9 на суми
1450 грн та 3800 грн не підтверджують факт отримання заявлених 21 061,70 грн. Таким чином, договір позики в розумінні закону є неукладеним.
Позивач посилається на підписання договору одноразовим ідентифікатором,
надісланим на номер телефону НОМЕР_1 (Додаток №7 «Довідка ІТС»). Позивач не надав доказів, що номер телефону НОМЕР_1 належав відповідачу. Оскільки ідентифікація його як особи, що наклала підпис, не була проведена належним чином, електронний підпис є недійсним, а договір - непідписаним.
Позивач нарахував проценти за весь період з 2021 по 2024 роки за ставкою 1,98% на
день. Нарахування понад 65 тисяч гривень процентів поза межами 30-денного строку договору є грубим порушенням закону.
Позивач надав Додаток №20 (Платіжна інструкція), де вказано оплату за реєстр
із 700 осіб. Позивач не надав реєстру, де б фігурувало Прізвище відповідача та сума оплати саме за його борг. Це свідчить про відсутність у ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги.
Протягом усього періоду з моменту нібито виникнення заборгованості (листопад 2021
року) і до моменту отримання судової повістки у 2026 році, відповідач не отримував жодних письмових вимог, претензій, повідомлень про відступлення права вимоги або будь- яких інших сповіщень ні від первісного кредитора, ні від Позивача (ТОВ «ФК «ЕЙС»). Позивач не надав суду жодного доказу (фіскального чека, опису вкладення), що він намагався повідомити його про наявність боргу. Це свідчить про свідоме приховування інформації кредитором з метою штучного збільшення суми боргу за рахунок відсотків, що суперечить статті 3 Цивільного кодексу України, де загальними засадами законодавства є справедливість, добросовісність та
розумність.
Тому відповідач просить Застосувати наслідки спливу позовної давності до всіх вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором № 736885463 від 18.10.2021 р. Визнати Кредитний договір № 736885463 неукладеним у зв`язку з відсутністю належних доказів передачі грошових коштів у сумі 21 061,70 грн. Визнати нарахування процентів у розмірі 65 808,03 грн незаконним та
скасувати його повністю. У задоволенні позову ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення 86 869,73 грн - відмовити в повному обсязі. Відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Судові витрати покласти на Позивача.
26 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він просив У задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Визнати Позивача неналежним кредитором у зв`язку з відсутністю доказів переходу права вимоги саме за договором № 736885463. Зобов`язати Позивача надати до суду оригінал банківської виписки про
зарахування коштів Відповідачу та докази реєстрації номера 0988609129 за
Відповідачем. У разі ненадання - вважати договір неукладеним. Застосувати наслідки пропуску позовної давності.
26 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він просив у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Визнати Позивача неналежним кредитором у зв`язку з відсутністю доказів переходу права вимоги саме за договором № 736885463. Зобов`язати Позивача надати до суду оригінал банківської виписки про
зарахування коштів Відповідачу та докази реєстрації номера 0988609129 за
Відповідачем. У разі ненадання - вважати договір неукладеним. Застосувати наслідки пропуску позовної давності.
02 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він зазначив, що ТОВ «Юніт Капітал» не володіє оригіналами документів, а саме: Договор факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, Реєстру прав вимоги № 165 від 21.12.2021.Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від
05.08.2020. У розпорядженні Товариства наявні лише засвідченні копії зазначених
документів, які надані попереднім кредитором, та подані до суду разом із Позовною
заявою. Водночас в позовній заяві Позивачем повідомлено, що оригінали
вищезазначених документів перебувають у попередніх кредиторів - ТОВ «Манівео
швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Реєстри прав вимоги в межах договорів факторингу містять інформацію, яка відповідно до законодавства України належить до таємниці фінансової послуги. Це положення закріплене в статті
10 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», де зазначено, що конфіденційна інформація, яка стосується фінансових послуг, не підлягає розголошенню без згоди відповідних осіб, крім випадків, прямо передбачених законом. У контексті договорів факторингу така інформація включає деталі щодо боржників, їхніх зобов`язань Крім того, реєстри прав вимоги містять персональні дані боржників, які захищені Законом України «Про захист персональних даних». Відповідно до цього закону, будь-яка обробка або передача таких даних можлива лише за згодою суб`єкта персональних даних або в межах чітко визначених правових підстав. У разі надання таких даних без правових підстав може виникнути загроза порушення прав осіб, чиї дані зазначені в реєстрі.
02 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просив Прийняти та врахувати відповідь на відзив; Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13, Код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за Кредитним договором №736885463 від 18.10.2021 року у розмірі 86869,73 грн., яка складається з наступного: 21061,70 грн. - заборгованість по кредиту; 65808,03 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 
02 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він зазначив, що ,ознайомившись із запереченнями ТОВ «ФК «ЕЙС» від 27.02.2026 р., відповідач вважає за
необхідне надати суду фінальні спростування. Позивач у своїх письмових поясненнях
фактично підтвердив неспроможність довести позовні вимоги, що є підставою для
повної відмови у задоволенні позову. Позивач стверджує про підписання договору СМС-паролем, проте офіційно визнав суду, що матеріали ID-верифікації (фото з паспортом), дані BankID, відомості про IP-адресу та ІМЕІ пристрою «не перебувають і не можуть перебувати у його володінні». Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний
підпис є дійсним лише за умови ідентифікації особи. Позивач визнав, що не має жодного доказу, який би пов`язував цифрові дії в системі саме з особою Відповідача. Оскільки приналежність номера телефону 0988609129 Відповідачу також не підтверджена, факт
волевиявлення Відповідача є недоведеним (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). 
Позивач офіційно повідомив суд, що він не володіє оригіналами Реєстрів прав вимоги
та Договорів факторингу, оскільки вони нібито «перебувають у попередніх кредиторів». Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію документа, а учасник справи вимагає надання оригіналу, і такий оригінал не поданий - суд не бере таку копію до уваги. Позивач свідомо прийняв на себе процесуальний ризик, не витребувавши оригінали документів при купівлі боргу. Оскільки Відповідач заперечує факт підписання договору, копії без оригіналів мають бути виключені з доказової бази.
Щодо відсутності повноважень на стягнення (ст. 517 ЦК України). Цитата Позивача: «Докази... не перебувають і не можуть перебувати у володінні Позивача, оскільки зберігаються первісним кредитором». Це офіційне зізнання у відсутності права вимоги. Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати обов`язок новому кредитору до надання доказів переходу прав. Якщо Позивач придбав «портфель боргів» без документів - він не набув повноважень кредитора.
Витяг з реєстру боржників підписаний одноособово Позивачем. Посилання на «таємницю фінансової послуги» як причину ненадання повного реєстру є безпідставним, оскільки закон дозволяє надати завірений витяг саме щодо Відповідача. Нарахування суми 86
869,73 грн, що у 4 рази перевищує тіло кредиту, є неправомірним збагаченням та порушує практику Верховного Суду (справа № 444/9519/12).
Щодо «безгрошовості» та реальності договору (ст. 1046 ЦК України) Цитата Позивача: «Банківська виписка... не перебуває у володінні Позивача». Договір позики є реальним. Оскільки Позивач визнав відсутність виписки про зарахування коштів, факт укладення договору не доведений.
Щодо звинувачень у «затягуванні» справи та ідентифікації особи. Цитата Позивача: «Клопотання... направлене на затягування розгляду справи». Це маніпуляція. Позивач затягував звернення до суду з 2021 по 2026 рік, щоб наростити відсотки. Вимога надати IP-адресу, IMEI та BankID є законним правом Відповідача на ідентифікацію підписувача (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Зловживання правом щодо строків та нарахувань Позивач вимагає суму (86
869,73 грн), яка майже в 4 рази перевищує тіло кредиту, посилаючись на зупинення строків через воєнний стан. Стаття 13 ЦК України зобов`язує сторони діяти добросовісно. Позивач мав технічну можливість звернутися до суду через систему «Електронний суд» значно раніше. Штучне затягування звернення до 2026 року з метою збільшення відсотків є зловживанням правом (аналогічна позиція у справі № 127/31518/23). Крім того, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду (справа № 444/9519/12), право нарахування договірних відсотків припиняється зі спливом строку кредитування.

Тому відповідач просить врахувати дані пояснення та повністю відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЕЙС». Застосувати наслідки ч. 6 ст. 95 ЦПК України та не брати до уваги копії документів, оригінали яких у Позивача відсутні. Покласти на Позивача всі судові витрати.
03 березня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він просив прийняти та врахувати додаткові пояснення. Стягнути з Боржника, яким є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Позивача, яким є (02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за Кредитним договором № 736885463 від 18.10.2021 року у розмірі 86869,73 грн., яка складається з 21061,70 грн. заборгованості за тілом позики та 65808,03 грн. - заборгованість за процентами від суми позики. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. покласти на Відповідача.
Нормами матеріального та процесуального права України, якими керується суд.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Щодо тверджень відповідача про строки позовної давності суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року, перебіг позовної давності, визначений статтею 257 ЦК України, зупиняється/продовжується на строк дії такого стану. Оскільки строк виконання зобов`язання настав 17 листопада 2021 року, а воєнний стан було введено 24 лютого 2022 року (до закінчення трирічного строку), позовна давність не спливла.
Щодо суми кредиту, то сума 21061.70 гривень є узгодженою сторонами. Підписанням Договору Відповідач погодився з Умовами кредитування, які передбачають можливість надання кредитного ліміту. Факт отримання та використання Відповідачем коштів у сумі, що перевищує первісну заявку, підтверджується випискою по рахунку. Як зазначає суд, дії позичальника щодо використання коштів понад ліміт свідчать про прийняття пропозиції (акцепт) щодо збільшення суми кредиту та виникнення зобов`язання з їх повернення.
Щодо неукладеності договору та відсутності оригіналів документів суд звертає увагу, що договір є укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 13 Закону "Про електронну комерцію", електронний договір прирівнюється до письмового. Відсутність паперового оригіналу виписки не спростовує факт транзакцій. Надані платіжні інструкції та виписки у формі електронних доказів (ст. 100 ЦПК) є належними, якщо вони засвідчені електронним підписом уповноваженої особи Позивача. Твердження про неукладеність спростовується частковим виконанням договору самим Відповідачем.
Щодо номера телефону та електронного підпису, то ідентифікація проведена належним чином. Укладенню договору передувала реєстрація Відповідача в ІТС Позивача з використанням BankID (або фото-верифікації). Номер телефону - НОМЕР_3 був вказаний самим Відповідачем як фінансовий. Згідно зі ст. 12 Закону "Про електронну комерцію", використання одноразового ідентифікатора (SMS-коду) є належним аналогом власноручного підпису. Суд відхиляє заперечення, оскільки Відповідач не надав доказів компрометації його особистих даних або викрадення телефону у вказаний період.
Разом з ти, суд відхиляє аргументи відповідача щодо незаконності нарахування процентів поза межами 30-денного строку, виходячи з наступного. Укладений між сторонами Договір є правочином, який не визнаний недійсним у встановленому законом порядку. Підписуючи Договір, відповідач погодився з його умовами, зокрема і з обов`язком сплачувати проценти до моменту повного повернення кредиту. Твердження про обмеження права кредитора на отримання процентів лише 30-денним строком суперечить принципу свободи договору (ст. 627 ЦК України) та призведе до безпідплатного користування грошовими коштами відповідачем, що є грубим порушенням майнових прав позивача.
Посилання відповідача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду є нерелевантними, оскільки правовідносини у даній справі регулюються специфічними нормами Закону «Про споживче кредитування» для мікрокредитів, де умови нарахування процентів прямо пов`язані з фактичним часом запозичення коштів.
Нарахування здійснено у суворій відповідності до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», згідно з якою гранична сума неустойки та інших платежів для кредитів, що не перевищують розміру однієї мінімальної заробітної плати, обмежена і не була порушена позивачем.
Твердження про «свідоме накопичення відсотків» є суб`єктивним припущенням. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином. Відповідач, маючи доступ до особистого кабінету та графіку платежів, свідомо ухилявся від виконання обов`язку, а тому несе ризик нарахування процентів за весь час прострочення. Кредитор не має обов`язку «зупиняти» лічильник через недобросовісність боржника.
Вимога відповідача щодо надання повного Реєстру на 700 осіб є безпідставною, оскільки такий документ містить конфіденційну інформацію про третіх осіб, яка не стосується предмета даного спору. Позивачем надано належним чином завірений Витяг з Реєстру, який містить усі необхідні дані для ідентифікації боргу саме ОСОБА_1 .
Витяг з додатку до Договору про відступлення права вимоги є похідним документом, що повністю відображає зміст оригіналу в частині, що стосується відповідача. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу своїм підписом. Жодних обґрунтованих сумнівів у достовірності даних у Витязі відповідачем не наведено.
Щодо тверджень відповідача про неповідомлення його про зміну кредитора суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Це означає лише те, що якщо боржник заплатив старому кредитору, то його борг вважається погашеним. Але оскільки відповідач не сплатив повністю суму боргу, його обов`язок повернути кошти залишається незмінним. 
Суд зауважує, що відсутність доказів поштового відправлення повідомлення про відступлення права вимоги не позбавляє Позивача права власності на грошову вимогу.
Розглянувши заперечення відповідача щодо відсутності у ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги, суд вважає їх необґрунтованими. Матеріали справи містять Договір факторингу та належним чином завірений Витяг з Реєстру боржників, у якому під №132 зазначено прізвище відповідача, номер договору та суму боргу /а.с.68 на звороті аркуша/. Суд відхиляє вимогу про надання повного реєстру з огляду на необхідність дотримання законодавства про захист персональних даних третіх осіб. Відсутність письмового повідомлення відповідача про відступлення права вимоги, відповідно до ст. 516 ЦК України, не припиняє зобов`язання боржника та не свідчить про відсутність у позивача права на звернення до суду.
Також суд відхиляє посилання відповідача про неотримання письмових вимог як на підставу для звільнення від відповідальності. Обов`язок повернути кредитні кошти виник у відповідача в силу умов підписаного ним Договору у визначений термін - 17 листопада 2021 року. Чинне законодавство не пов`язує виникнення обов`язку з повернення запозичених коштів із фактом отримання боржником будь-яких нагадувань чи претензій від кредитора.
Твердження про порушення позивачем ст. 3 ЦК України - добросовісність є безпідставними. Саме відповідач, діючи недобросовісно, не вчинив жодних дій для повернення суми кредиту протягом понад чотирьох років. Позивач, як суб`єкт господарювання, має право самостійно визначати час звернення до суду в межах строків позовної давності. Тривале невиконання відповідачем своїх зобов`язань є наслідком його власної бездіяльності, а не дій позивача.
Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКО ГРОШІ» кошти за кредитним договором, умови договору належним чином не виконував та кошти не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. Зважаючи на те, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКО ГРОШІ» передало право вимоги за договором позики до ТОВ «Таліон Плюс», крім того ТОВ «Таліон Плюс» передало право вимоги за договором позики до ТОВ « ФК «Онлайн Фінанс», та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало право вимоги за договором позики до ТОВ «ФК «ЕЙС», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача кошти за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКО ГРОШІ» тому вказані позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 01 листопада 2025 року, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 736885463 від 18 жовтня 2021 року становить 86869.73 гривень. 
Вказане підтверджується розрахунками заборгованості.
Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, від 14 вересня 2021 року у справі № 204/6564/19, провадження № 61-1970св21, від 09 листопада 2021 року у справі № 648/2776/20, провадження № 61-7641св21.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, Позивачем надано: - Договір про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, укладений між адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» /а.с.58-59/; - додаткову угоду № 25770501586 від 01 вересня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року /а.с.57/; - акт прийому передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року, виконаних Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: - складання позовної заяви 5000.00 гривень; - вивчення матеріалів 1000.00 гривень; - підготовка адвокатського запиту 500.00 гривень; підготовка та подача клопотання - 500.00 гривень, всього 7000.00 гривень. /а.с.56/
Також у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару інша сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
З огляду на вказане, взявши до уваги складність справи, обсяг наданих адвокатом позивачу послуг та витрачений адвокатом час на надання таких послуг, відповідач скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 7000.00 гривень не відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, відповідності конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідності процесуальних дій тощо, а також з огляду на часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 4000.00 гривень. 
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2662.40 гривень. /а.с.115/
Керуючись статтями 207, 509, 516, 517, 525-527, 530, 549, 598-599, 610, 612, 615, 625, 629, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 130, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України; суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса:   АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» місцезнаходження за адресою: м. Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором № 736885463 від 18 жовтня 2021 року в розмірі - 86869.73 гривень, а саме: - 21061.70 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 65808.03 гривень прострочена заборгованість за процентами. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» місцезнаходження за адресою: м. Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956) судовий збір в розмірі 2662.40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000.00 гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського
районного суду     Є. О. Зайченко