Справа № 638/14906/26
Провадження № 3/638/3112/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
01 липня 2026 року        м. Харків
Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-15 КУпАП,-
встановив:
24.06.2026 року о 08 год. 00 хв. старший солдат ОСОБА_1 , без поважних причин не прибув до місця тимчасової дислокації підрозділу у АДРЕСА_2 , перед заступанням на службу, не виходив на зв?язок, місце його перебування було не відомо. 25.06.2026 року повернувся до місця тимчасового дислокації підрозділу, своїми діями порушив вимоги ст. 11, 12, 16 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1,4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, тобто вчинив адміністративне військове правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, вчинене в умовах особливого періоду (воєнного стану).
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву  ОСОБА_1  про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути даний матеріал без його участі, що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.
Згідно положень ст.268КУпАП інкриміноване  ОСОБА_1  адміністративне правопорушення за ст.172-15 КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.
Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений строк розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи наявність заяви  ОСОБА_1  про розгляд справи за його відсутності, та принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді та підтверджується наступними доказами:
- протоколом про військове адміністративне правопорушення СхРУ № 113183 від 25.06.2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.06.2026;
- копією службового посвідчення ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 ;
Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення СхРУ № 113183 від 25.06.2026.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Частина 2 статті 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час вчинення розгляду справи.
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.
Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних сил України встановлено, що Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Таким чином, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч.2 статті 172-15 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії, на час вчинення адміністративного правопорушення. 
Відповідно до п.12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці звільняються від сплати судового збору, при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_1 належить звільнити від сплати судового збору як військовослужбовця при розгляді справи, пов`язаній з виконанням службових обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 172-15, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-
постановив:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.
Суддя    О.В. Шишкін