Справа № 569/11722/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року          м. Рівне 

Рівненський міський суд Рівненської області 
в особі судді ОСОБА_1 , 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , 

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Рівному в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області  кримінальне провадження № 12024181010001934 від 10.08.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владикавказ, російської федерації, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, жителя  АДРЕСА_1 , раніше судимого, вироком Рівненського районного суду від 29.08.2025 за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та згідно з вироком Рівненського міського суду від 03.03.2026 за ст. 336, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке відбуває у ДУ «Полицька виправна колонія (№ 76)», 

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

розгляд кримінального провадження відбувся за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 , який приймав участь в режимі відеконференції з ДУ «Полицька виправна колонія (№ 76)».
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 , 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», у точно невстановлені досудовим розслідуванням спосіб, місці та час, але не пізніше 17 години 10.08.2024 у місті Рівне, повторно незаконно придбав психотропну речовину PVP, масою 0,625 г, у формі порошкоподібної речовини, поміщеної до двох поліетиленових згортків, що відповідно до списку № 2 таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, належить до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, з метою її подальшого збуту до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».
Після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , приховав вищевказані полімерні згортки із психотропною речовиною PVP, масою 0,625 г, у підошві одного із пари спортивних кросівок чорного кольору, які разом з іншими речами та продуктами харчування близько 18 години доставив до кімнати приймання передач ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116, та передав уповноваженому представнику слідчого ізолятора у вигляді передачі на ім`я утримуваного в цій установі ув`язненого ОСОБА_6 , який не був обізнаний у протиправних діях ОСОБА_3 .
В ході огляду представником ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», доставлених ОСОБА_3 речей у підошві одного із кросівок чорного кольору виявлено два полімерні згортки із психотропною речовиною PVP, загальною масою 0,625 г, яку вилучено працівниками поліції під час огляду місця події в період часу з 18 год 29 хв по 19 год 02 хв 10.08.2024.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та передачі особливо небезпечної психотропної речовини у місце позбавлення волі, повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.
Разом з обвинувальним актом, до суду подано Угоду про визнання винуватості укладену 12.05.2026 між підозрюваним у кримінальному провадженні № 12024181010001934, від 10.08.2024, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - з однієї сторони та прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 - з іншої сторони, за участі захисника підозрюваного – адвоката ОСОБА_5 .
Прокурор вказав, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам чинного законодавства, просив її затвердити та призначити обвинуваченому покарання визначене в цій Угоді.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення дав показання, що він за обставин які не пам`ятає, у серпні 2024 у місті Рівне, придбав психотропну речовину PVP, у формі порошкоподібної речовини, поміщеної до двох поліетиленових згортків, з метою її подальшого збуту до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор». Перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , приховав вищевказані полімерні згортки із психотропною речовиною PVP, у підошві одного із пари спортивних кросівок, які разом з іншими речами та продуктами харчування близько 18 години доставив до кімнати приймання передач ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та передав представнику слідчого ізолятора у вигляді передачі на ім`я утримуваного в цій установі ОСОБА_6 , який про це не знав. В ході огляду представником ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» передачі, працівниками поліції у підошві одного із кросівок, під час огляду місця події, працівниками поліції було виявлено та вилучено наркотичну речовину. Вказав, що у вчиненому розкаюється, із запропонованим видом та мірою покарання згідний, просив затвердити Угоду про визнання винуватості, наслідки укладення угоди та її невиконання, йому роз`ясненні та зрозумілі. 
Захисник обвинуваченого, також просив затвердити Угоду про визнання винуватості. 
В даній Угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 307 КК України. 
Сторони Угоди погодили на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Рівненського міського суду від 03.03.2026 за ст. 336 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 років 7 місяців з конфіскацією майна, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 7 місяців з конфіскацією майна. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України у строк покарання зарахувати частково відбуте покарання за вироком Рівненського міського суду від 03.03.2026 за період з 30.10.2025 по день набрання новим вироком законної сили.
Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження Угоди про визнання винуватості для сторін є - для прокурора і обвинуваченого – обмеження права на оскарження вироку. Для обвинуваченого – відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому також роз`яснено та зрозуміло. 
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.
Суд запевнився, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 - 1 КК України.
В судовому засіданні суд переконався також у тому, що укладення Угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці Угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України судом встановлено, що Угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 307 КК України, умови Угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення Угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за Угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст. 307 КК України, а також, що при укладенні Угоди враховані обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яким є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні, враховані відомості про особу підозрюваного, повне визнання вини та щире розкаяння, що обвинувачений на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, інформація щодо його негативної характеристики відсутня, намір обвинуваченого долучитися до служби у Збройних Силах України. 
Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо  кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначається, що застосування спрощеної процедури, зокрема, процедури на підставі угоди про визнання винуватості, має низку переваг для обвинуваченого та правосуддя (скорочена тривалість розгляду справи, швидке визначення винуватості особи та її відповідальності, швидке відшкодування шкоди, заподіяної злочином).
Заслухавши учасників судового провадження, враховуючи, що Угода про визнання винуватості відповідає положенню ч. 4 ст. 469 КПК України та змісту ст. 472 КПК України, і обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення, затвердження Угоди та невиконання, із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний, враховуючи також обставини що пом`якшують покарання: які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яким є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, що останній на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим Угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, обвинуваченому слід призначити визначене Угодою про винуватості покарання. 
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3 786,40 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави, на підставі ч.2 ст. 124 КПК України. 
Керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376, 475, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 12.05.2026 між підозрюваним у кримінальному провадженні № 12024181010001934 від 10.08.2024, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 , за участі захисника – адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна. 

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03.03.2026 за ст. 336 КК України, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 7 (сім) місяців з конфіскацією майна. 

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України у строк покарання зарахувати частково відбуте покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03.03.2026 за період з 30.10.2025 по день набрання даним вироком законної сили.

Речові докази: психотропну речовину PVP, масою 0,625 г, що вкладено у сейф пакет «Україна МВС Експертна служба» №2599073 – знищити. 

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок, процесуальних витрат. 

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частини 4 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя           ОСОБА_1