Справа № 296/12544/25
2/296/1924/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" квітня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира
в складі: головуючого - судді Пилипюк Л. М.
за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Управління житлового господарства Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
03 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Корзун С. В. звернулася до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до Управління житлового господарства Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та її неповнолітні діти – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є наймачами квартири АДРЕСА_1 . Вказане житло використовується ними правомірно, оскільки вони там зареєстровані та постійно проживають, на ім`я ОСОБА_1 відкриті особові рахунки в обслуговуючих організаціях, вона сплачує вартість комунальних послуг, які надаються у вказану квартиру. У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Управління житлового господарства Житомирської міської ради із заявою про приватизацію квартири, однак відповіддю від 17 вересня 2025 року їй відмовлено у здійсненні приватизації в зв`язку з відсутністю ордеру на квартиру.
Квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , була надана у користування бабусі позивачки ОСОБА_4 , яка вже померла. Рішенням виконавчого комітету народних депутатів Житомирської міської ради № 156 від 24.03.1994 внесені зміни в договір найму квартири АДРЕСА_3 в зв?язку зі смертю ОСОБА_4 . Новим квартиронаймачем стала її донька - ОСОБА_5 . На час смерті матері ( ОСОБА_5 ) позивач була неповнолітньою, а тому рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 812 від 25.10.2007 року за ОСОБА_6 (на теперішній час - ОСОБА_7 ) збережено належну їй житлову площу у квартирі АДРЕСА_3 . Вищевказана квартира є постійним та єдиним місцем проживання позивачів.
Відмова відповідача в приватизації квартири з підстав відсутності ордеру є неправомірною, адже ордер на жиле приміщення дає підставу лише для вселення. Позивач вселилась у квартиру не самовільно, а на законних підставах та за згодою колишнього наймача.
На підставі наведеного позивачі простять визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на приватизацію квартири  АДРЕСА_1 та зобов`язати управління житлового господарства Житомирської міської ради вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на жиле приміщення.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 07 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
15 грудня 2025 року від представника відповідача виконавчого комітету Житомирської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що Управління житлового господарства Житомирської міської ради як орган приватизації в своїй діяльності керується Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України№ 396 від 16 грудня 2009 року, яким визначено перелік документів для передачі житла у приватну власність громадянина, серед яких значиться й ордер на жиле приміщення. Позивачі, звертаючись із заявою про приватизацію квартири, ордеру не надали, а тому Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради було відмовлено в приватизації житла. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивачів адвокат Корзун С. В. заявою від 18 березня 2026 року просить розгляд справи здійснювати за відсутності позивачів та їх представника. У вказаній заяві представник позивачів також зазначає, що вона позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника Управління житлового господарства Житомирської міської ради.
Представник третьої особи ТзОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України).
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд установив, що ОСОБА_1 є громадянкою України, народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, що підтверджено копією паспорту громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого 09 червня 2010 року Корольовським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області. У паспорті ОСОБА_1 міститься штамп про реєстрацію місця проживання з 05 березня 2008 року за адресою: АДРЕСА_4 .
Також установлено, що ОСОБА_1 є матір`ю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наведене підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30 липня 2010 року та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11 жовтня 2012 року.
Реєстрація місця проживання позивачів за адресою: АДРЕСА_4 підтверджено витягами з реєстру Житомирської міської ради, з яких, зокрема, встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована у вказаній квартирі з 05 березня 2008 року, а її діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 – з 28 серпня 2019 року.
З копії довідки директора ТОВ «КК`КомЕнерго-Житомир» від 23 вересня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_4 . У вказаній довідці також зазначено, що ОСОБА_1 станом на 01 вересня 2025 року боргу по квартирній платі не має.
З копії рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 156 від 24 березня 1994 року «Про зміну договору найму жилих приміщень в будинках місцевих Рад» встановлено, що виконавчим комітетом Житомирської міської ради вирішено внести зміни в договір найму жилих приміщень та відкрити особові рахунки, зокрема, щодо ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 в зв`язку зі смертю батька – ОСОБА_4 (п. 39 вказаного рішення).
У своїй відповіді на адвокатський запит Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради підтверджує, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 13 лютого 1992 року № 81 двоповерховий будинок по АДРЕСА_5 була надана нова адреса: АДРЕСА_6 .
Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 24 вересня 2004 року Богунським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Житомира, підтверджено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Копією свідоцтва про народження № НОМЕР_5 від 20 січня 1992 року підтверджено, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 812 від 25 жовтня 2007 року «Про збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами» виконавчий комітет Житомирської міської ради вирішив закріпити за ОСОБА_6 , 1992 року народження, належну їй жилу площу у квартирі АДРЕСА_1 з фонду міської ради.
Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 17 квітня 2010 року підтверджено, що ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_7 .
Досліджені судом письмові докази дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 на законних підставах була вселена та проживала в спірній квартирі. 
Суд дослідив копію технічного паспорту, складеного 14 липня 2008 року, щодо квартири АДРЕСА_1 , з якої встановлено, що загальна площа квартири становить 41,0 м?, житлова площа – 27,5 м?.
Суд установив, що 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Управління житлового господарства Житомирської міської ради із заявою про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_4 .
Довідкою Управління житлового господарства Житомирської міської ради від 22 вересня 2025 року підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не використали право на приватизацію державного житлового фонду у м. Житомирі.
Листом № 1-845 від 09 вересня 2025року Управління житлового господарства Житомирської міської ради повідомляє, що питання приватизації квартири АДРЕСА_1 не може бути прийнято до розгляду, оскільки ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 396 від 16 грудня 2009 року не надала ордеру на жиле приміщення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно з частиною третьою статті 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Можливість набуття фізичною або юридичною особою права власності в разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності, передбачено також частиною першою статті 345 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та багатоквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.
Приватизація здійснюється, в тому числі, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю ( стаття 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).
Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.
У частинах першій, десятій статті 8 цього Закону зазначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься: відсутність в особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, частина друга статі 2 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду»).
З досліджений матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови ОСОБА_1 у приватизації займаної нею квартири за адресою: АДРЕСА_4 Управління житлового господарства Житомирської міської ради зазначає відсутність у позивача ордеру на вселення. 
Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.
Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації, зокрема вказано про необхідність подання копії ордера на жиле приміщення.
Разом з тим, пунктом 72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, затверджених постановою Ради міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок від 11 грудня 1984 року №470 було передбачено, що при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності – відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності.
Отже, ордер не зберігається у наймача житла.
Разом з тим, про належність ОСОБА_1 спірної квартири свідчить, зокрема, рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 812 від 25 жовтня 2007 року, в пункті 1.2 якого зазначено рішення про закріплення за ОСОБА_9 , 1992 року народження, належної їй квартири АДРЕСА_1 .
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» ЄСПЛ визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).
Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.
Суд ураховує, що позивач ОСОБА_1 та її неповнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 довготривалий час поспіль зареєстровані та проживають у спірній квартирі, що є достатньою підставою для висновку про те, що це нерухоме майно є їхнім житлом у розумінні статті 8 Конвенції, й таким, що підлягає приватизації відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Відсутність ордера на вселення у це житлове приміщення саме по собі не є підставою для висновку, що займане позивачами житлове приміщення не є житлом у розумінні пункту 1 статті 8 Конвенції, враховуючи значний тривалий зв`язок з конкретним місцем проживання.
Досліджені матеріали справи підтверджують, що позивач ОСОБА_1 вселилася у квартиру АДРЕСА_1 , на законних підставах (доказів протилежного суду не надано), несе витрати з утримання займаного нею житлового приміщення, законність її проживання у цьому житлі ніхто не оспорює, однак внаслідок відсутності ордеру на вселення вона позбавлена можливості реалізувати право на приватизацію займаного житла.
Відповідно до положень частини 10 статті 8 у взаємозв`язку з пунктом 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Таким чином, відмова Управління житлового господарства Житомирської міської ради у прийнятті до розгляду питання про приватизацію квартири позивачами порушують конституційне право останніх на приватизацію житла у встановленому законом порядку.
З наведених мотивів суд дійшов висновку про те, що порушені права позивачів підлягають судовому захисту, а тому позов ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Управління житлового господарства Житомирської міської ради про визнання права на приватизацію, зобов`язання вчинити дії підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Управління житлового господарства Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Управління житлового господарства Житомирської міської ради вчинити дії щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на жиле приміщення.
Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_4 ;
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якої є ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;
Відповідач: Управління житлового господарства Житомирської міської ради, адреса місцезнаходження: 10014, майдан С.П. Корольова, 4/2, м. Житомир, код ЄДРПОУ 34900607;
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», код у ЄДРПОУ – 35795447, адреса: м. Житомир, вул. Юрія Вороного, 16.

Повний текст рішення суду складено 04 травня 2026 року.

Суддя Корольовського районного суду 
міста Житомира   Лілія ПИЛИПЮК