Справа № 177/2452/24 
2/215/280/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого, судді - Квятковського Я.А. 
за участю секретаря - Зуб А.С.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м.Кривому Розі в спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - 

ВСТАНОВИВ:

 
24.03.2025 року до суду за підсудністю, визначеною ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2024 року, надійшла вищезазначена цивільна справа, в якій ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» просить стягнути з відповідача борг за кредитом у розмірі 41 880,14 грн., також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 028 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9 200 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.06.2019 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем  ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 200 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на 20.09.2021 становить 41 880,14 грн.
20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №3, згідно якого до ТОВ «ФК «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором від 26.06.2019.
На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» просить суд стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за Кредитним договором від 26.06.2019 в розмірі 41 880,14 грн., 35260,04 - тіло кредиту, 5875,12 - відсотки за кредитом. , овердрафт - 744,98 грн.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.03.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 28.05.2025.
Розгляд справи неодноразово відкладався, у т.ч. на 07.05.2026.
07.05.2026 ухвалою суду призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення на 14.05.2026.
Представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і правовідносини.
26.06.2019 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем  ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 200 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35,99% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5, 5 на звороті).
Згідно виписки відповідачка отримала банківська картку та користувалась коштами на банківському рахунку , а.с.15-18.
20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №3, згідно якого до ТОВ «ФК «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором від 26.06.2019 (а.с. 7-11,12,13,14).
Заборгованість відповідача  ОСОБА_1 за кредитним договором від 26.06.2019 станом на 20.09.2021 становить 41 880,14 грн. (а.с. 19).

Оцінка суду.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1ст.610 ЦК України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`я зання (неналежне виконання).
Частина 1ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Так, у даному випадку між первісним кредитором і відповідачем виникли кредитні правовідносини. Доказів погашення кредиту суду не надано, що свідчить про порушення зобовязання.
Згідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:
1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);
2) правонаступництва;
3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);
4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Враховуючи викладене, порушення зобовязання і перехід права вимоги боргу, суд вважає, що з метою захисту майнових прав позивача як правонаступника позовні вимоги підлягають задоволенню, зокрема, слід стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС»  заборгованість у сумі 41 880,14 грн.

Щодо розподілу судових витрат, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 141 ЦПК Українивстановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн. (а.с. 4), витрати на сплату якого, у зв`язку із задоволенням позовної заяви, слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати,пов`язані зрозглядом справи,покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Представником позивача до позовної заяви доданий Акт приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 згідно договору №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 щодо понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з отримання правничою допомогою на суму 9 200 грн. (а.с. 22).
Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі№922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.
Чинне процесуальне законодавство встановило такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, застаттею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18та усправі №922/2685/19 вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Враховуючи ціну позову, обсяг виконаних процесуальних дій представника позивача, те, що безпосередньої участі представника в судовому засіданні не було, а також те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, спір є незначної складності, суд вважає, що зазначені представником позивача судові витрати в сумі 9 200 грн. є завищеними.
Суд вважає, що сума судових витрат на правничу допомогу у 5 000 грн. цілком відповідає рівню складності справи та об`єму наданої адвокатом Литвиненко О.І. правничої допомоги позивачу, є справедливою та розумною, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючисьст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 274 ч.4, 280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 26.06.2019 в розмірі 41 880,14 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 3 028 грн. сплаченого судового збору та 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 49 908,14 грн.
Копію рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» місцезнаходження за адресою: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2, ЄДРПОУ 40340222.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн – НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 14.05.2026.

СУДДЯ: