ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/820/25 пров. № А/857/40614/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (суддя – Грень Н.М., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повної ухвали – не зазначено), 
в адміністративній справі №380/820/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив: 

У січні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо зазначення в Довідці №1159/12/18994 від 02.12.2024 про розмір грошового забезпечення на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023 ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби та премії у заниженому розмірі; 2) зобов`язати відповідача, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 у справі №380/16468/24, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, в якій на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 вказати розміри: надбавки за вислугу років - 50% посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт у розмірі 2600,00 гривень (дві тисячі шістсот гривень); надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт у розмірі 5 070,00 гривень (п`ять тисяч сімдесят гривень); премії - 251% посадового окладу, розрахованого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт у розмірі 10767,90 гривень.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2025, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зазначення в довідці №1159/12/18994 від 02.12.2024 про розмір грошового забезпечення на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023 ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби та премії у заниженому розмір. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 140% посадового окладу. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.. 
Зазначене рішення суду набрало законної сили 05.06.2025. 
06.08.2025 позивач звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просила встановити судовий контроль за виконання рішення суду, зобов`язавши ІНФОРМАЦІЯ_3 подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 року у справі №380/820/25, оскільки відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиконанні судового рішення у повному обсязі, що набрало законної сили. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю – відмовлено. 
З цією ухвалою суду не погодилася позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, суперечить основним принципам та завданням адміністративного судочинства, обмежує позивача у праві на справедливий суд та на ефективний спосіб захисту порушеного права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на помилковий висновок суду першої інстанції про те, що питання щодо визначення розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не досліджувалося судом під час ухвалення рішення від 18.03.2024 у цій справі, а відтак такі обставини не можуть досліджуватися судом при розгляді заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України, з наданням їх правової оцінки. Разом з тим, такі висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, у справі №380/820/25 позивачем було заявлено означену вище другу позовну вимогу зобов`язального характеру. Тобто, визначення розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення формувало предмет спору у цій справі, входило до предмета доказування у справі та оцінки судом першої інстанції під час ухвалення рішення. Виходячи з наявних обставин справи, нечітке формування резолютивної частини рішення суду з подальшим ухиленням від вжиття заходів судового контролю за виконанням такого рішення, має наслідком факт, коли відповідач трактує рішення у власних інтересах, не забезпечуючи його повне виконання. Натомість позивач з липня 2024 року у спорі з ІНФОРМАЦІЯ_4 не може в повній мірі захистити своє право на отримання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, для перерахунку пенсії, маючи при цьому два судових рішення - справи № 380/16468/24 та № 380/820/25. ІНФОРМАЦІЯ_4 допущено злісні та протиправні дії щодо невиконання рішення суду від 18.03.2025 у справі № 380/820/25, що в свою чергу має наслідком продовження існування порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати ухвалу суду від 15.09.2025 та прийняти нову постанову, якою зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 18.03.2023 у справі №380/820/25.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційної скарга задоволенню не підлягає. 
Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2025, яке набрало законної сили 05.06.2025, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 140% посадового окладу. 
Позивач подав до суду першої інстанції заяву про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, яке набрало законної сили. 
Заява обґрунтована тим, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиконанні судового рішення у повному обсязі, що набрало законної сили.
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 15.09.2025, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду фактично виконано відповідачем, а позивач не погоджується із обставинами, які не були предметом дослідження при розгляді справи по суті і щодо яких судовим рішенням при зобов`язанні суб`єкта владних повноважень до вчинення дій не наводились відповідні висновки. 
Здійснюючи апеляційний розгляд цієї справи за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 щодо розгляду заяви позивача про зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду від 18.03.2025 у цій справі, колегія суддів виходить з наступного. 
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Згідно ч.2 ст.6 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40). 
Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, дійшов висновку, що із принципу верховенства права видно, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури. 
Статтею 381-1 КАС України встановлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу. 
Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення. 
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч.2 ст.382-1 КАС України). 
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення та наявність підстав для формування висновку про те, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. 
Статтею 382-3 КАС України визначено порядок прийняття рішення за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення, де суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту. 
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача. 
У розглядуваній справі встановлено, що позивач просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду від 18.03.2025 у справі №380/820/25, оскільки на виконання судового рішення відповідачем виготовлено оновлену Довідку №1159/12/8774 від 08.05.2025 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023. Проте математичний розрахунок у гривневому еквіваленті додаткових видів грошового забезпечення, вказаний у відповідній довідці, не відповідає відсоткам, визначеним рішенням суду у справі №380/820/25. 
Колегія суддів також враховує, що на виконання рішення суду відповідач виготовив оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 №1159/12/9256 від 14.05.2025.
У свою чергу позивач звернулася до суду із заявою про встановлення судового контрою, оскільки оновлена довідка виготовлена з невідповідними відсотковими значеннями надбавки за особливості проходження служби та премії, та відсутньою надбавкою за службу в умовах режимних обмежень. 
Таким чином, судове рішення виконано відповідачем, а позивач, по суті, не згоден із тим, яким чином відповідач його виконав. 
Правильно звернув увагу суд першої інстанції, що під час розгляду справи по суті суд вирішував питання щодо наявності у позивача права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023. При цьому, під час вирішення спору суд не досліджував питання визначення розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення на конкретну дату. 
Суд зауважує, що вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання щодо встановлення судового контролю за рішення суду, виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення. 
Надання правової оцінки діям відповідача, які не охоплювалися предметом спору, в межах процедури судового контролю є недопустимим, оскільки за таких обставин суд фактично вирішить новий публічно-правовий спір між сторонами. 
Зокрема, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 зобов`язано відповідача скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 140% посадового окладу. 
Тобто, предметом розгляду у цій справі є саме протиправність дій відповідача щодо зазначення в довідці №1159/12/18994 від 02.12.2024 про розмір грошового забезпечення на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023 позивачу надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби та премії у заниженому розмір.
У розглядуваній ситуації позивач не погоджується із діями відповідача щодо визначення розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення під час виконання рішення суду, що не було предметом розгляду справи №380/820/25. Викладене свідчить, що між сторонами виник новий спір, який стосується розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, вказаних відповідачем у довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023, яка виготовлена на виконання рішення суду. 
У той же час, у разі незгоди позивача із розміром певних видів грошового забезпечення, визначеного у нових довідках, останній вправі оскаржити такі дії у судовому порядку, звернувшись до суду з окремим позовом. 
За наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в дослідженій ситуації відсутні підстави для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 18.03.2025 у справі №380/820/25. 
Тому являються безпідставними доводи апелянта у відповідній частині. 
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для її скасування, що не спростовано доводами апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд – 

постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №380/820/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська