Справа №592/3131/26
Провадження №2/592/1480/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року м.Суми 

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючого судді Титаренко В.В.,
за участю секретаря судового засідання Каплін А.А.,
представника позивача Юсан І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та встановлення факту перебування на утриманні,
встановив:
25.02.2026 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , в якій просить встановити факт про те, що: ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 перебувала на утриманні покійного чоловіка, з яким проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свою заяву мотивує тим, що позивач в період з 22.08.1981 по 05.11.2003 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу позивач та ОСОБА_3 у 2015 році поновили свої відносини та почали проживати однією сім`єю як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності позивачу. Позивач та ОСОБА_3 піклувалися один про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільні витрати і спільне харчування. Навіть рідні люди та знайомі не усвідомлювали та не знали про те, що позивач та ОСОБА_3 , не перебували в зареєстрованому шлюбі, адже у них була сформована справжня сім`я. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 . Позивач повністю взяла на себе організацію поховання свого чоловіка, зробила все необхідне для того, щоб провести його гідно. За життя ОСОБА_3 , повністю забезпечував позивача фінансово, адже отримував достойну пенсію, як ліквідатора ЧАЕС близько 20000 грн. Позивач у свою чергу також є пенсіонером, однак розмір її пенсії є невеликий - близько 3500 грн, без утримання свого чоловіка та поповнення ним бюджету вона просто не могла жити. Після смерті чоловіка, 02.12.2025 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем мого проживання - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для здійснення переходу на інший вид пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Однак, їй було відмовлено, адже нею не подано документів, які підтверджують перебування позивача та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі та утримання ОСОБА_3 позивача.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Представники відповідачів про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися.
Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі, в разі задоволення судові витрати стягнути за рахунок Державного бюджету.
Ухвалою від 10 березня 2026 року суд прийняв вищевказану позовну заяву до розгляду, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання.
07 квітня 2026 року ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Суд, розглянувши матеріали справи, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Конотопському об`єднаному управлінні ПФУ в Сумській області і отримує пенсію за віком, що вбачається з довідки про доходи № 9205222624950207, січень-лютий 2025 року по 3539,94 грн, з березня 2025 року по грудень 2025 року по 3947,49 грн (а.с. 8).
05 листопада 2003 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 (а.с. 15).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25.04.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Попівка Конотопського району Сумської області (а.с. 11, 7, 9).
ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_3 , що підтверджується Договором № 66 про надання ритуальних послуг від 24.0.42025, договором-замовленням № 319 від 24.04.2025, свідоцтвом про поховання № 319 (а.с. 6, 14).
Відповідно до довідки від 18.11.2025 № 02-23.712, виданої спеціалістом І категорії відділу ЦНАП Попівської сільської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно постійно проживала з померлим чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав без реєстрації шлюбу з 2015 року за вищевказаною адресою, помер, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).
Крім того, на підтвердження позовних вимог позивач надала фотокопії, на яких, зі слів представника позивача, зображені позивач ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 (а.с. 16-17).
Згідно з рішенням № 959050197340 від 09.12.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, відмовлено ОСОБА_1 в переведенні перерахунку «Перехід на інший вид пенсії (у зв`язку з втратою годувальника)», у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право ОСОБА_1 на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (а.с. 13).
ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), знаходився на обліку в Управлінні ПФУ Головне управління ПФУ в Сумській області і отримував пенсію по інвалідності, листопад 2024 року, грудень 2024 року, січень 2025 року, лютий 2025 року по 17606,19 грн; березень 2025 року, квітень 2026 року по 19106,19 грн, що підтверджується довідкою начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 24.04.2026 № 63522.
Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що позивач є її хрещеною матір`ю, а ОСОБА_3 її двоюрідний дядько, всі свята вони святкували разом. Зазначила про те, що ОСОБА_3 забезпечував матеріально ОСОБА_1 , бо в неї дуже маленька пенсія. У ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є спільна дитина – ОСОБА_5 , тобто вони мали повноцінну родину. Проживали разом у с. Попівка, у будинку, який належав ОСОБА_1 . Останнім часом ОСОБА_3 дуже сильно хворів, в цей час ОСОБА_1 піклувалася про нього, доглядала. Похованням ОСОБА_3 займалася також ОСОБА_1 . Свої відносини вони поновили у 2015 році, не одружувалися, однак проживали як подружжя.
Свідок ОСОБА_6 зазначив по те, що він знає позивача по справі, його дружина хрестила її доньку, а її чоловік це його двоюрідний брат. Знає їх майже все життя, розійшлися на початку 2000 років, разом приблизно з 2013 року, вони вели спільне господарство, дитину виховували. Проживали разом у с. Попівка. ОСОБА_1 постійно доглядала ОСОБА_3 , займалася його похованням. Розмір пенсії не знає, після розлучення повторно шлюб не укладали.
Свідок ОСОБА_7 вказала про те, що вона дружить з позивачкою, яка є її сусідкою по дачі. Знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2016 року, спостерігали, що вони як жінка та чоловік живуть разом, ведуть спільне господарство, чи перебували вони у шлюбі свідок не знала, але вважала, що вони чоловік та дружина. Тільки після смерті ОСОБА_3 свідок дізналася, що вони не були в зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 сильно хворів, з ним постійно була ОСОБА_1 яка і займалася його похованням також. Також відомо, що вони мають доньку.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Ознаками сім`ї є спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09.06.2021 у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).
Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.
Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.
Згідно з ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Згідно з п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, в тому числі документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ураховуючи викладені обставини в їх сукупності, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджений факт ведення ними спільного господарства, зокрема, утримання дачі, спільного проживання та надання взаємної допомоги, серед іншого, піклування позивача за ОСОБА_3 , який тривалий час важко хворів, що свідчить про реальність сімейних відносин.
Також, суд ураховує, що ОСОБА_1 тривалий час (більше 10 років) проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 , досягла 65 річного віку, тобто є непрацездатною особою, розмір її пенсії становив 3947,49 грн, водночас як пенсія чоловіка ОСОБА_3 становила 19106,19 грн. Допомога, яка надавалась ОСОБА_3 , була постійним і основним джерелом засобів для існування ОСОБА_1 , а тому існують підстави для встановлення юридичного факту перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263- 265, 268, 352 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Встановити факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на утриманні покійного чоловіка, з яким проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в разі оголошення вступної та резолютивної частини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, код ЄДРПОУ 20490012.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, місцезнаходження: м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄДРПОУ 21108013.

Дата складання повного судового рішення 22.05.2026.

Суддя Вікторія ТИТАРЕНКО