ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року        м.Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративне правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Колбаска М.В., захисника Поповича В.М., потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого Мельника З.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Чернівецького районного суду м. Чернівці від 05 травня 2026 року відносно:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,-
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскарженого судового рішення та обставини справи.
Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівці від 05 травня 2026 року ОСОБА_2  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно оскаржуваної постанови, 24.03.2026 року о 16 год. 25 хв. в м. Чернівці по вул. Кармелюка, 116, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mercedes benz», д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого відбулося зіткнення із транспортним засобом «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану постанову особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі з підстав відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Вважає, що наявні матеріали справи не підтверджують вину ОСОБА_2 в скоєнні ДТП та не спростовують наданих ним пояснень.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП був складений 25.03.2026 о 13 год. 13 хв., тобто на наступний день після ДТП.
Вказує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з боді камер працівників поліції, що не було враховано судом першої інстанції при розгляді справи. 
Крім цього, зазначає, що у схемі ДТП відсутні відомості щодо дорожніх знаків, не зазначено напрямок руху транспортних засобів, а також у відповідній графі вказаний неіснуючий номер протоколу, до якої вона додається.
____________________________________________________________________
ЄУНСС 725/3289/26   Головуючий в І інстанції: Скуляк І.А.
Номер провадження 33/822/214/26  Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

Вважає, що ДТП відбулось саме внаслідок дій водія ОСОБА_1 , який всупереч п. 13.1 ПДР не дотримався безпечної дистанції та інтервалу.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Захисник Попович В.М. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час і дату апеляційного розгляду був належним чином повідомлений.
Захисник не заперечив проти здійснення апеляційного розгляду без участі ОСОБА_2 , вказавши, що права останнього не будуть порушені.
Потерпілий ОСОБА_1 та його представник Мельник З.В. заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Мотиви Суду.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У судовому засіданні захисник Попович В.М. вказав, що ОСОБА_2 свою винуватість за ст. 124 КУпАП в районному суді не визнає та пояснив, що 24 березня 2026 року ОСОБА_2 рухався на вантажному автомобілі «Mercedes benz», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Кармелюка в напрямку вул. Винниченка. Переконавшись у безпечності маневру, взявши необхідний для габаритного автомобіля радіус, повернув направо та почув удар з переднього правого боку. Вказав, що правил дорожнього руху ОСОБА_2 не порушував, а ДТП трапилась з вини потерпілого.
Незважаючи на невизнання вини та доводи апеляційної скарги, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №623797, складеного 25 березня 2026 року, 24 березня 2026 року о 16 год. 25 хв. в м. Чернівці по вул. Кармелюка, 116, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mercedes benz», д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого відбулося зіткнення із транспортним засобом «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.4 ПДР, за що відповідальність передбачена за ст.124 КУпАП (а.с.1)
Протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка їх склала, чітко викладено суть правопорушень, а тому є належним і допустимим доказом у справі.
Долученою до протоколу схемою місця ДТП зафіксовано розташування автомобілів після зіткнення, напрямок їх руху, дорожня розмітка, а також пошкодження автомобілів (а.с. 6).
Схема ДТП підписана всіма учасниками пригоди, у тому числі ОСОБА_2 , будь-яких зауважень щодо неповноти відображення обстановки ДТП, неправильності фіксації місця зіткнення, розташування транспортних засобів чи інших істотних обставин пригоди під час оформлення матеріалів ним не зазначено, а тому не є слушними аргументи апеляційної скарги щодо неповноти інформації, зазначеної у даній схемі.
Доводи щодо вказаного в схемі номеру протоколу, який на думку сторони захисту є неіснуючим, апеляційний суд також відхиляє, оскільки зазначений у відповідній графі протокол серії ЕПР1 №623184 був складений 24.03.2026 щодо іншого учасника цієї транспортної пригоди - водія ОСОБА_1 та стосується тих самих обставин ДТП (а.с. 3).
У письмових поясненнях від 24.03.2026 року ОСОБА_2 зазначив, що 24.03.2026 року приблизно 16 год. 25 хв. за адресою м. Чернівці, вул. Кармелюка 116, він керував ТЗ «Mercedes-benz» д.н.з. НОМЕР_1 . Рухаючись по вул. Кармелюка увімкнув покажчик повороту, упевнившись, що позаду нього немає ТЗ, здійснив поворот праворуч. Через габарити свого ТЗ заздалегідь взяв радіус для здійснення даного маневру. Повертаючи, відчув зіткнення із ТЗ «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдано механічних пошкоджень ТЗ та матеріального збитку (а.с. 9).
У письмових поясненнях від 24.03.2026 року ОСОБА_1 зазначив, що того дня о 16 год. 25 хв. він рухався прямо по вул. Кармелюка в сторону вул. Винниченка у правій смузі руху. З лівої попутної смуги руху, ТЗ «Mercedes-benz» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з його автомобілем, чим завдано механічних пошкоджень ТЗ та матеріальних збитків, травмованих немає (а.с. 10).
В матеріалах справи також наявна фототаблиця, на якій відображено положення ТЗ після обставин ДТП, зображені механічні пошкодження автомобілів (а.с. 26-35).
Дослідивши вищенаведені докази у своїх сукупності, апеляційний суд вважає, що вони є взаємоузгодженими, послідовними та достатніми для підтвердження факту порушення ОСОБА_2 п. 10.4 ПДР, що перебуває в безпосередньому причинному зв`язку із настанням ДТП з огляду на наступне. 
Згідно п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
Пунктом 10.6 ПДР передбачено, що якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.
Виходячи з наведеного, водій великогабаритного транспортного засобу вправі був відступити від вимог ПДР лише у випадку, якщо це не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.
З урахуванням наявних у справі доказів, водій ОСОБА_2 , відступаючи від вимог п. 10.4 ПДР, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не переконався в тому, що його дії не створюють небезпеку чи перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки дорожнього руху, що спричинило зіткнення із транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_1 .
При цьому, апеляційний суд зауважує, що при виконанні повороту праворуч не з правої крайньої смуги, водій, що виконує такий маневр, відповідає за можливі наслідки: створення аварійної ситуації або вчинення дорожньо-транспортної події.
За таких обставин, повертаючи праворуч водій ОСОБА_2 створив небезпеку для руху попутного транспортного засобу, що рухався поряд по суміжній смузі.
Таким чином, враховуючи обставини ДТП, апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_2 повинен був пересвідчитися у безпеці виконання запланованого ним маневру для водіїв, що рухались у попутній правій смузі по його напрямку руху, пропустити їх та після цього здійснити маневр повороту, чим запобігти виникненню аварійних ситуацій, чого прямо вимагають норми ПДР України.
Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №623797 відносно ОСОБА_2 був складений на наступний день після ДТП суд відхиляє, адже згідно положень ст. 254 КУпАП такий протокол може бути складений протягом двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.
Твердження апелянта про відсутність відеозапису з боді камер працівників поліції, що зазначений у протоколі серії ЕПР1 №623797, як підстава для закриття провадження у справі, судом оцінюється критично, адже матеріали справи містять достатню кількість доказів для встановлення обставин пригоди, вони є взаємоузгодженими та логічними.
Більше того, відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції в даному випадку здатні відобразити лише процедуру складання адміністративних матеріалів внаслідок ДТП між водієм ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , обставини якого в достатній мірі описані в письмових доказах та фототаблицях, наявних в матеріалах справи.
Крім цього, апеляційний суд звертає увагу, на те, що намагання особи, яка подала апеляційну скаргу, встановити вину іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом складеним відносно ОСОБА_2 суперечить, як положенням ст.ст.280,283 КУпАП, де зазначається про те, що органом, до компетенції якого віднесено розгляд справи встановлюється винність особи, відносно якої складено протокол, так і положенням ст.251 КУпАП, де передбачено збір та дослідження доказів щодо винності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Окрім того, у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення негативного наслідку.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. 
Разом з тим, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257, 279, 280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Отже, апеляційний суд, діючи в межах повноважень на перегляд постанови районного суду, не дає оцінку діям водія ОСОБА_1 , оскільки наявність або відсутність в діях іншого водія порушень Правил дорожнього руху які, як вважає особа, яка подала апеляційну скаргу, могли призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди - не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції у даній справі.
Таким чином, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов переконливого висновку, що надані докази у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до ст.ст. 33, 36 КУпАП.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову Чернівецького районного суду м.Чернівці від 05 травня 2026 року відносно  ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького
апеляційного суду    [підпис]   В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом 
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)
29.05.2026 
(дата засвідчення копії)